П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/25945/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Окис Тетяна Олександрівна 
Суддя-доповідач: Мацький Є.М. 
30 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Залімського І. Г.  Сушка О.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , у якому просить визнати протиправними дії, які полягають у не здійсненні розрахунку грошового забезпечення (основних, додаткових видів) за період проходження військової служби з 25 березня 2022 року по 19 травня 2023 року включно, відповідно до первинної редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі – Постанова №704), шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року № 1928-IX та Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IX на відповідний тарифний коефіцієнт, та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату усього належного грошового забезпечення.

2. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач установив та виплачував грошове забезпечення в період з 25 березня 2022 року по 19 травня 2023 року з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого станом на 01 січня 2018 року, що призвело до виплати грошового забезпечення (основних, додаткових видів), у значно меншому розмірі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

3.1. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку ОСОБА_1 з 26 грудня 2022 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення (основних, додаткових видів) без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ станом на 01 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IX станом на 01 січня 2023 року.

3.2. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 26 грудня 2022 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення (основних, додаткових видів) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ станом на 01 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IX станом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт.

3.3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ОСОБА_1 , частково не погоджується з ухваленим рішенням суду першої інстанції, а саме в частині визначення початкової дати періоду, за який необхідно здійснити перерахунок грошового забезпечення, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. 

4.1. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції помилково зазначив початкову дату періоду перерахунку «з 26 грудня 2022 року» замість правильної «з 25 березня 2022 року». Військова частина НОМЕР_1 є правонаступником Військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до відомостей з пункту 17 військового квитка Позивача («Проходження військової служби»), ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 саме 25 березня 2022 року. 

4.2. Під час винесення рішення на думку апелянта суд не врахував належним чином період служби Позивача з 25.03.2022 року. Запис у військовому квитку від 26.12.2022 року, на який безпідставно орієнтувався суд першої інстанції, повідомляє виключно про зміну посади ОСОБА_1 , а не про його первинне зарахування до списків особового складу військової частини.

5. Апелянт Військової частини НОМЕР_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі. 

5.1. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що постановою КМ України №103, що набрала законної сили 24.02.2018 року, в пункт 4 постанови КМ України №704 внесено зміни та викладено його в наступній редакції: “Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12, 13 і 14.”.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач проходив службу у В/ч НОМЕР_2 з 26 грудня 2022 року по 19 грудня 2024 року, відповідно до копії військового квитка.

7. Військова частина НОМЕР_2 з 31 липня 2025 року припинена, а оскільки вона була структурним підрозділом Військової частини НОМЕР_1 , то відповідно до Військової частини НОМЕР_1 , яка є її правонаступником, перейшли на даний момент усі права та обов`язки внаслідок проведеної реорганізації.

8. У зв`язку з тим, що грошового забезпечення (основних, додаткових видів) проведено В/ч НОМЕР_2 не у повному розмірі, позивач звернувся із заявою про їх перерахунок та виплату, на яку В/ч НОМЕР_1 відповідь адвокату не надала.

9. Позивач уважає, що відповідач протиправно при визначенні розміру грошового забезпечення (основних, додаткових видів) у період з 25 березня 2022 року по 19 травня 2023 року застосував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений станом на 01 січня 2018 року, тому звернувся із цим позовом до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Частиною четвертою статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

11. Кабінет Міністрів України прийняв постанову “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 року №704 (далі - Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

12. Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

13. Додатком 1 до Постанови №704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

14. Пунктом 4 Постанови №704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

15. Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

16. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовано Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-III “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” (далі - Закон №2050-III).

17. 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

18. Згідно з пунктом 6 Постанови № 103, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

19. При цьому, суд зазначає, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

20. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

21. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

22. Вказаною постановою були скасовані зміни, у тому числі до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

23. Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт, в тому числі постанова КМ України, втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

24. Більш того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.01.2022 р. у справі № 826/9052/18 підтверджено неправомірність дій Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови від 21 лютого 2018 року № 103 в частині внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704.

25. Таким чином, з 29.01.2020 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

26. Тобто з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

27. Відповідно до положень ст.15 Закону № 2011-XII та п.5 і п.6 постанови №704 визначення розмірів надбавки за вислугу років військовослужбовцям, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби знаходиться в залежності від розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.

28. Відтак, з 29 січня 2020 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ.

29. Натомість, як зазначалось відповідачем застосовувався розмір прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018, а не встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року. 

30. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими обставинами справи. 

31. Щодо доводів апеляційної скарги позивача. 

32. Спірним в даному випадку є виключно питання початку проходження позивачем військової служби у В/ч НОМЕР_2 правонаступником якої є В/ч НОМЕР_1 і відповідно початкової дати з якої необхідно здійснити перерахунок грошового забезпечення. 

33. Як убачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказав, що позивач просить перерахувати грошове забезпечення з 25 березня 2022 року, однак військову службу в В/ч НОМЕР_2 розпочав 26 грудня 2022 року, як установлено з долученої до позовної заяви копії військового квитка, відповідно саме з цієї дати має право на перерахунок спірного грошового забезпечення, а тому відповідно позовні вимоги задовольнив частково.

34. Однак, відповідно до пункту 11 копії військового квитка позивача наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України 25.03.2022 на підставі Наказу від 24.02.2022 №69/2022. Крім того, відповідно до відомостей з пункту 17 військового квитка «Проходження військової служби», вбачається, що позивач був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 саме 25.03.2022 року. Правонаступником вказаної військової частини на даний час є відповідач у справі Військова частина НОМЕР_1 . 

35. Також, факт нарахування грошового забезпечення саме з березня 2022 року підтверджується довідкою про нарахування та утримання грошового забезпечення за період 01/2022 – 12/2022. Зі змісту вказаної довідки вбачається, що відповідач здійснював нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 починаючи з березня 2022 року.

36. Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не врахував належним чином період служби позивача та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині перерахунку грошового забезпечення за період з 25.03.2022 по 26 грудня 2022 року.

37. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення у відповідній частині. 

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

38. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

39. Згідно із ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

40. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог. 
Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку ОСОБА_1 з 25 березня 2022 року по 26 грудня 2022 року грошового забезпечення (основних, додаткових видів) без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ станом на 01 січня 2022 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 25 березня 2022 року по 26 грудня 2022 року грошового забезпечення (основних, додаткових видів) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ станом на 01 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Сушко О.О.