ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2026 р. Справа № 924/539/26 

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Крупської В.В., розглянувши справу 

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полук", м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області 

про стягнення 42 818,9 грн. 

представники сторін:
позивача: адвокат Юзва А.Я. (в режимі ВКЗ);
відповідача: не з`явився; 

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 42 818,9 грн. заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 14.01.2023. 
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01.06.2026 року прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полук", м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області про стягнення 42 818,9 грн. до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи; призначено засідання суду на 30.06.2026 року. 
Повноважний представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, наполягає на його задоволенні. 
Відповідач не скористався правом участі свого представника в судовому засіданні, відзиву на позов не подав, жодних клопотань від нього не надходило. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору, що підтверджується довідкою про доставку ухвали суду від 01.06.2026 в електронний кабінет ТОВ "Полук". 
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. 
Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи необхідність дотримання розумного строку розгляду спору, з огляду на обставини даної справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛУК" 14.01.2023р. шляхом підписання заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії надало письмову згоду на приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії.
Договір про врегулювання небалансів електричної енергії, що поширюється на спірні правовідносини, затверджений наказом НЕК "Укренерго" від 01.03.2024р. № 117.
За умовами п.1.1. договору він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому.
Відповідно до п.1.3. Договору СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до балансуючої групи.
На виконання умов договору 29.03.2024 позивачем виставлено рахунок-фактуру (invoice) № 2903202400088 на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів (згідно з процесом врегулювання, передбаченого Додатком 10 Правил ринку) за період 01.04.2023р. - 30.04.2023р. на загальну суму 305 519,77 грн. з ПДВ. Кінцевий термін оплати цього рахунку (з урахуванням положень п.3.1., п.3.2 Додатку 10 до Правил ринку) - 05.04.2024р. 
У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем електричної енергії для врегулювання небалансів, позивач 08.05.2024 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 287252,95 грн. заборгованості за договором від 14.01.2023, який виник на підставі рахунку-фактури від 29.03.2024, та нарахованих по 02.05.2024 3 % річних.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.04.2024 у справі №924/450/24 провадження в частині стягнення 139 934,42 грн. основної заборгованості закрито. Позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полук" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 147 318,53грн. основного боргу, 645,02 грн. 3% річних та 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.
Рішення набрало законної сили. 
У вказаному рішення встановлено існування заборгованості у відповідача перед позивачем, яка станом на момент звернення до суду становила 287252,95 грн. Після подання позову відповідачем сплачено 09.05.2024 - 100554,97 грн., 29.05.2024 - 2063,61 грн.; 30.05.2024 - 1362,07 грн.; 31.05.2024 - 4058,16 грн.; 04.06.2024 - 25432,02 грн., 05.06.2024 - 151,00 грн.; 10.06.2024 - 168,61 грн.; 11.06.2024 - 3023,22 грн.; 13.06.2024 - 277,35 грн.; 14.06.2024 - 362,4 грн.; 17.06.2024 - 108,35 грн.; 18.06.2024 - 1406,72 грн.; 19.06.2024 - 965,50 грн. 
Таким чином, судом закрито провадження в частині стягнення 139 934,42 грн. основної заборгованості. Решту боргу в розмірі 147 318,53грн. стягнуто судом. 
Окрім того, судом у справі №924/450/24 стягнуто також 3% річних, в тому числі, нарахованих на всю суму заборгованості в розмірі 287 252,95 грн. за період з 06.04.2024 по 02.05.2024 (аркуш 11 позовної заяви у справі №924/450/24). 
Платіжними інструкціями від 20.08.2024 та від 26.09.2024 позивачем сплачено відповідачу за електроенергію 8678,8 грн. та 7478,39 грн. відповідно. 
З вищевикладеного, з огляду на несвоєчасну та неповну оплату отриманої електроенергії згідно рахунку-фактури (invoice) № 2903202400088 від 29.03.2024, позивач в даному позові просить стягнути 8702,58 грн. 3% річних та 34116,32 грн. втрат від інфляції, нарахованих на таку заборгованість, згідно поданих розрахунків. 
Позиція суду. 
Положення статей 15, 16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.
Згідно ст. 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З матеріалів справи слідує, що предметом позову у даній справі є стягнення 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих на заборгованість відповідача за отриману електроенергію згідно рахунку-фактури (invoice) № 2903202400088 від 29.03.2024.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).
Преюдиція обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Преюдиція ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.
Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.
Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/14 зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Хмельницької області перебувала справа за позовом ПрАТ "НЕК "Укренерго" до ТОВ "Полук" про стягнення з відповідача заборгованості за отриману електроенергію згідно рахунку-фактури (invoice) № 2903202400088 від 29.03.2024.
Судовим рішенням у справі №924/450/24 підтверджено існування боргу перед позивачем на суму, яка на час прийняття рішення становила 147 318,53грн.
Вказане рішення набрало законної сили. 
Таким чином, не потребує доказування обставина існування у ТОВ "Полук" заборгованості перед ПрАТ "НЕК "Укренерго" за отриману електроенергію згідно рахунку-фактури (invoice) № 2903202400088 від 29.03.2024 в розмірі 147318,53 грн. станом на 14.07.2024. 
Як слідує з платіжних інструкцій від 20.08.2024 та від 26.09.2024, після ухвалення судового рішення у справі №924/450/24 позивачем сплачено відповідачу за електроенергію ще 8678,8 грн. та 7478,39 грн. відповідно.
Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З огляду на прострочення відповідачем свого зобов`язання з оплати електроенергії, у позивача виникло право нарахування втрат від інфляції та 3% річних. 
Водночас, при здійсненні перерахунку 3% річних в ІПС "Законодавство", судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду у справі №924/450/24 здійснено нарахування 3% річних на всю суму заборгованості в розмірі 287252,95 грн. за період до 02.05.2024 (аркуш 11 позовної заяви). Відтак є безпідставним нарахування 3% річних за період до 03.05.2024 року, позаяк відповідні нарахування вже стягнуті рішенням суду у справі №924/450/24. 
Таким чином, судом здійснено наступний перерахунок 3% річних: з 03.05.2024 по 08.05.2024 на суму 287252,95 грн. = 141,27 грн.; з 09.05.2024 по 28.05.2024 на суму 186697,98 грн. = 306,06 грн.; 29.05.2024 на суму 184634,37 грн. = 15,13 грн.; 30.09.2024 на суму 183272,3 грн. = 15,02 грн.; з 31.05.2024 по 03.06.2024 на суму 179214,14 грн. = 58,76 грн.; 04.06.2024 на суму 153782,12 грн. = 12,61 грн.; з 05.06.2024 по 09.06.2024 на суму 153631,12 грн. = 62,76 грн.; 10.06.2024 на суму 153461,51 грн. = 12,58 грн.; з 11.06.2024 по 12.06.2024 на суму 150439,29 грн. = 24,66 грн.; 13.06.2024 на суму 150162,94 грн. = 12,31 грн.; з 14.06.2024 по 16.06.2024 на суму 149799,1 грн. = 26,84 грн.; 17.06.2024 на суму 149690,75 грн. = 12,77 грн.; 18.06.2024 на суму 148284,03 грн. = 12,15 грн.; з 19.06.2024 по 19.08.2024 на суму 147318,53 грн. = 748,67 грн.; з 20.08.2024 по 25.09.2024 на суму 138639,73 грн. = 420,46 грн.; з 26.09.2024 по 18.05.2026 на суму 6465,37 грн. На загальну суму 8357,12 грн. В стягненні 345,46 грн. суд відмовляє. 
За результатами перерахунку втрат від інфляції судом встановлено правомірність їх нарахування та арифметичну правильність, відтак 34116,32 грн. втрат від інфляції підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. 
З всього вищевикладеного, позов у справі суд задовольняє частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути 8 357,12 грн. 3% річних та 34 116,32 грн. втрат від інфляції. В стягненні 345,46 грн. 3% річних суд відмовляє. 
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України суд покладає витрати зі сплати судового збору на відповідача в повному обсязі, позаяк спір виник з його вини. 
Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛУК» (вул. Промислова, 33А, м. Нетішин, Хмельницька обл., 30100, код ЄДРПОУ 32430447) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 00100227) 3 % річних в сумі 8 357,12 грн (вісім тисяч триста п`ятдесят сім грн. 12 коп.), інфляційні втрати в сумі 34 116,32 грн (тридцять чотири тисячі сто шістнадцять гривень 32 копійки), 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) витрат зі сплати судового збору.
Видати наказ.

В стягненні 345,46 грн. 3% річних відмовити. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.07.2026

Суддя М.В. Музика 

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи, сторонам в ел. кабінети