ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Львів	Справа № 140/2002/24 пров. № А/857/22326/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Шевчук С.М., Боршовського Т.І., 

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі № 140/2002/24 за адміністративним позовом Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними дій, скасування рішення,-

суддя у І інстанції Ксензюк А.Я.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Луцьк,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2024 року Фізична особа–підприємець ОСОБА_1 (далі – позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася у Волинський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Волинської митниці (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024.
Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.02.2024 відповідно до контракту №K2020-1 від 17.11.2020, укладеного між позивачем (покупець) та польською фірмою Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia “AVISO LOGISTICS” (продавець), на митну територію України нею було ввезено товар, а саме зношені автомобільні шини для легкових автомобілів у кількості 1576 шт. та вагою 12300,00 кг для подальшої їх переробки, відновлення протектора.
З метою здійснення митного оформлення ввезеного товару до митного органу декларантом було подано митну декларацію (далі - МД) №24UA205030001494U9 від 12.02.2024 та відповідний пакет документів, передбачений частиною другою статті 53 Митного Кодексу України (далі – МК України) та документи надані за власним бажанням відповідно до пункту третього статті 52 МК України для підтвердження заявленої митної вартості за першим (основним) методом. 
Проте, при митному оформленні зазначеного товару Волинською митницею винесено картки відмови UA205030/2024/000026 від 12.02.2024 і рішення про коригування митної вартості №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024, що призвело до значного підняття митної вартості сировини фактично до вартості готової продукції.
Свою відмову в визнанні заявленої митної вартості Волинська митниця мотивує наявністю розбіжностей у поданих документах вказуючи в рішенні про коригування №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 такі обставини, зокрема: митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності. Позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням, а тому звернулась з цим позовом до суду.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року вказаний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Обгрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих; згідно рахунку про транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58870,35 грн, згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22000 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024; у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано «Ягодин», згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону «Рава-Руська». Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення недостовірних відомостей. Відповідач вважає, що вищевказані розбіжності слугували беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість товару. Крім того, зазначає, що за МД № 24UA205030001494U9 від 12.02.2024 відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСУР, які передбачали необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару.
Позивачем надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та Польською фірмою Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia “AVISO LOGISTICS” (продавець) 17.11.2020 укладено контракт №К2020-1, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати автомобільні шини, які були у використанні (далі – товар) в кількості та асортименті, за цінами, які вказані в додатках, специфікаціях які становлять невід`ємну частину договору. Товар надходить окремими партіями і оплачується покупцем відповідно до інвойсів, що виставляються продавцем за кожну партію окремо.
Ціна товару, що продається за цим контрактом встановлюється в євро і вказується в специфікаціях, які становлять невід`ємну частину договору. За обопільною згодою сторін ціни на товар можуть бути змінені.
Умови поставки товару за контрактом FCA-Люблін, згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів “Інкотермс-2000”. Поставка здійснюється з наданням наступних супроводжуючих документів: CMR, експортний інвойс.
Платіж за товар за даним контрактом проводиться на рахунок продавця авансом або платіж готівкою після отримання повідомлення від продавця про готовність замовлення до відвантаження.
Приймання товару за кількістю здійснюється відповідно до даних, зазначених в товаротранспортних накладних.
Додатком №1 до контракту від 17.11.2020 сторони визначили специфікацію на товар у сумі 400 000,00 євро; додатком №2 від 10.05.2021 визначено, що сторони домовилися внести зміни до контракту, а саме: пункт 2.4. викладено у такій редакції “кількість товару за цим контрактом 800 000 шт.; пункт 2.5. – виключено; специфікація №1 має новий вигляд.
Крім того, були укладені додаток №3 від 11.08.2021, №4 від 20.09.2021, №5 від 14.01.2022, №6 від 29.08.2022, додаток №7 від 28.01.2023.
12.02.2024 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України зазначеного товару декларант в інтересах ФОП ОСОБА_1 подав митну декларацію №24UA205030001494U9 на товар: “Шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1576 штук. Вага нетто 12300 кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин. Торгівельна марка відсутня. Виробник: немає даних. Країна походження: EU”.
До митної декларації було подано наступні документи: митна декларація №24UA205030001494U9 від 12.02.2024; контракт №K2020-1 від 17.11.2020 з додатками 1-7; рахунок-фактура №1/02/2024 від 06.02.2024; платіжна інструкція оплати продавцю №83JBKLO2 від 19.02.2024 на 788,00 євро відповідно до рахунку-фактури №1/02/2024 від 06.02.2024 та контракту №K2020-1 від 17.11.2020, не подавались, так як оплата за товар здійснювалась після розмитнення; автотранспортна накладна CMR №б/н від 06.02.2024; експортна декларація №24PL301010E0167219 від 08.02.2024; експортна декларація вивозу товару №24IE529-400265 від 08.02.2024; висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-574 від 27.05.2021 стосовно вартості б/в шин по контракту №К2020-1 від 17.11.2020; висновок Міндовкілля на ввіз шин №12625-23 від 17.02.2023; заявка на транспорт №1 від 02.02.2024 з додатком від 05.02.2024; договір з перевізником №1 від 02.02.2024 рахунок на оплату від перевізника №050224 від 05.02.2024 за транспортні послуги; оплата перевізнику – платіжні інструкції №276 від 06.02.2024 та 3279 від 12.02.2024; довідка про розподіл транспортних; заява брокера №1 від 12.02.2024.
Крім того, декларантом відповідно до пункту 3 статті 52 МК України з власної ініціативи надано митному органу такі документи: контракт продавця Sp. z o.o. “AVISO LOGISTICS” з третіми особами № D-5 від 22.11.2021; специфікація третіх осіб №1 від 22.11.2021 до контракту № D-5 від 22.11.2021; комерційна пропозиція третіх осіб №D-5 від 22.11.2021; рахунок продавцю від третіх осіб № НОМЕР_1 від 06.02.2024; оплата третім особам від продавця Sp. z o.o. “AVISO LOGISTICS” №45373601000005400 від 06.02.2024; установчі реєстраційні документи третіх осіб “Burd Export Tyres” Nr 09663000 79012 GewA 1; договір №Д-10 від 10.01.2022 на поставку давальницької сировини; договір №3 від 10.03.2021 безоплатного користування майном (позички); дозвіл №723310100-47 від 29.09.2020 року на викиди забруднюючих речовин виданого Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації підприємцю ОСОБА_2 ; витяг з проекту обґрунтування обсягу викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; технологічний регламент №Р-2022.1 від 25.01.2023 (опис технологічного процесу відновлення шин); відомості про наявність матеріально-технічної бази та довідка про власність обладнання №3,4 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_2 №5 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_1 №6 від 25.01.2023; виписка з ЄДР код.2643411145 від 04.06.2019р. та Витяг з реєстру платників єдиного податку. Реєстраційний номер НОМЕР_2 . ФОП ОСОБА_1 ; свідоцтво про Державну реєстрацію серія В01 №441674 та свідоцтво платника податку серія НОМЕР_3 фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ; Karta Charakterystyki видана постачальником продукції (Паспорт безпеки хімічної продукції); звіт центру превентивної медицини Державного управління справами №17 від 21.01.2021; експертний висновок Волинської ТПП № В-1185 від 23.11.2020 щодо коду УКТ ЗЕД; витяг з веб-ресурсу польського сайту httpswww.olx.pl інтернет-майданчик https://www.olx.pl/oferty/q-oddam-za-darmo-opony/ від 11.10.2022; фото технологічного процесу переробки зношених (б/в) автомобільних шин гарячим методом відновлення протектора; обґрунтування імпорту б/в шин №1 від 07.03.2023; рішення судів; повідомлення митниці №7.3-153258 від 25.02.2022 стосовно митної вартості шин відновлених та шин бв (а.с.12-101).
За результатами аналізу поданих декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митний орган в електронному повідомленні декларанту зазначив про наступні розбіжності по МД 24UA205030001494U9 від 12.02.2024: Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності: згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих; згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58870,35 грн., згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22000 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024; у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано “Ягодин” згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону “Рава-Руська”.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронних повідомленнях декларанту митницею запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
На електронні повідомлення митниці декларант подав пояснення та заяви від 12.02.2024 у яких надав пояснення щодо вказаних розбіжностях.
Проте Волинською митницею було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024.
У графі 33 вказаного рішення зазначено, зокрема: згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих; згідно рахунка транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58870,35 грн, згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22000 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024; у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано “Ягодин” згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону “Рава-Руська”.
Одночасно із прийняттям рішень про коригування митної вартості товарів Волинська митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2024/000026.
Товари за МД № 24UA205030001494U9 від 12.02.2024 було випущено у вільний обіг за МД 24UA205030001510U3 від 12.02.2024.
Позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів звернувся до суду з цим позовом.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам частини 2 статті 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються МК України, Податковим кодексом України (далі – ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.
За визначенням статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII вказаного Кодексу та вказаною главою.
Частиною 2 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
При цьому вимогами ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1, 2 ст. 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у ч. 1 ст. 58 вказаного Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 вказаного Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.
При цьому, ч. 6 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2, 4 ст.53 зазначеного Кодексу, або відсутності у таких документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу;
- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Як встановлено ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої вказаної статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 55 МК України, форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з пунктом 2.1 «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 вказаної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частинами 3-6 ст.57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 вказаного Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 вказаного Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Частинами 4, 5 ст. 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої вказаної статті. Ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 ч. 1 ст. 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
За приписами частин 1, 2, 4 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58-63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.
Відповідно до вимог ч.6 ст.54 МК України, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, оцінено відповідачем як підставу для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За результатами розгляду всіх наданих документів Волинська митниця дійшла висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з викладеними обставинами.
Як слідує з матеріалів справи, для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до митного органу разом із митною декларацією такі документи: митна декларація №24UA205030001494U9 від 12.02.2024; контракт №K2020-1 від 17.11.2020 з додатками 1-7; рахунок-фактура №1/02/2024 від 06.02.2024; автотранспортна накладна CMR №б/н від 06.02.2024; експортна декларація №24PL301010E0167219 від 08.02.2024; експортна декларація вивозу товару №24IE529-400265 від 08.02.2024; висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-574 від 27.05.2021 стосовно вартості б/в шин по контракту №К2020-1 від 17.11.2020; висновок Міндовкілля на ввіз шин №12625-23 від 17.02.2023; заявка на транспорт №1 від 02.02.2024 з додатком від 05.02.2024; договір з перевізником №1 від 02.02.2024 рахунок на оплату від перевізника №050224 від 05.02.2024 за транспортні послуги; оплата перевізнику – платіжні інструкції №276 від 06.02.2024 та 3279 від 12.02.2024; довідка про розподіл транспортних; заява брокера №1 від 12.02.2024.
Крім того, декларантом відповідно до пункту 3 статті 52 МК України з власної ініціативи надано митному органу такі документи: контракт продавця Sp. z o.o. “AVISO LOGISTICS” з третіми особами № D-5 від 22.11.2021; специфікація третіх осіб №1 від 22.11.2021 до контракту № D-5 від 22.11.2021; комерційна пропозиція третіх осіб №D-5 від 22.11.2021; рахунок продавцю від третіх осіб № НОМЕР_1 від 06.02.2024; оплата третім особам від продавця Sp. z o.o. “AVISO LOGISTICS” №45373601000005400 від 06.02.2024; установчі реєстраційні документи третіх осіб “Burd Export Tyres” Nr 09663000 79012 GewA 1; договір №Д-10 від 10.01.2022 на поставку давальницької сировини; договір №3 від 10.03.2021 безоплатного користування майном (позички); дозвіл №723310100-47 від 29.09.2020 року на викиди забруднюючих речовин виданого Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації підприємцю ОСОБА_2 ; витяг з проекту обґрунтування обсягу викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; технологічний регламент №Р-2022.1 від 25.01.2023 (опис технологічного процесу відновлення шин); відомості про наявність матеріально-технічної бази та довідка про власність обладнання №3,4 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_2 №5 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_1 №6 від 25.01.2023; виписка з ЄДР код.2643411145 від 04.06.2019р. та Витяг з реєстру платників єдиного податку. Реєстраційний номер НОМЕР_2 . ФОП ОСОБА_1 ; свідоцтво про Державну реєстрацію серія В01 №441674 та свідоцтво платника податку серія НОМЕР_3 фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ; Karta Charakterystyki видана постачальником продукції (Паспорт безпеки хімічної продукції); звіт центру превентивної медицини Державного управління справами №17 від 21.01.2021; експертний висновок Волинської ТПП № В-1185 від 23.11.2020 щодо коду УКТ ЗЕД; витяг з веб-ресурсу польського сайту httpswww.olx.pl інтернет-майданчик https://www.olx.pl/oferty/q-oddam-za-darmo-opony/ від 11.10.2022; фото технологічного процесу переробки зношених (б/в) автомобільних шин гарячим методом відновлення протектора; обґрунтування імпорту б/в шин №1 від 07.03.2023; рішення судів; повідомлення митниці №7.3-153258 від 25.02.2022 стосовно митної вартості шин відновлених та шин бв (а.с. 12-101).
При цьому апеляційний суд зазначає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з цим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Установивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
У свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 при розгляді справи №815/6827/17, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору.
Апеляційний суд зазначає, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Судом першої інстанції досліджено, з чим погоджується і апеляційний суд, що подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, у рішенні № UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 зазначено, що згідно інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару становить 788 євро або 3 571,93 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 вартість товару становить 4542 польських злотих.
Судом встановлено, що відповідно до інвойсу №1/02/2024 від 06.02.2024 загальна вартість товару становить 788,00 євро (а.с.20). Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну. Ідентична сума зазначена і в платіжній інструкції №83JBKLО2 від 19.02.2024 (а.с.21).
Ціна товару в рахунку-фактурі №1/02/24 від 06.02.2024 (788,00 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД № 24UA205030001494U9 від 12.02.2024 (графа 22) (а.с.12).
Також у спірному рішенні йдеться про те, що у рахунку-фактурі вартість товару становить 788,00 євро або 3 571,93 польських злотих, а згідно з митною декларацією країни експорту №24PL301010E0167219 від 08.02.2024 – 4 542,00 польських злотих.
При цьому суд зауважує, що в рахунку-фактурі №1/02/2024 від 06.02.2024 вартість товару зазначено 788,00 євро, що становить 3 571,93 польських злотих за курсом валюти 4,5329 злотих/євро станом на 12.10.2023. Позивач сплатила 788,00 євро на рахунок продавця, оскільки валютою за контрактом №К2020-1 від 17.11.2020 є євро.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України.
Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Тож будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації, конвертованої в іншу валюту, ніж та, що визначена контрактом і у якій позивач здійснювала оплату товару, у цьому разі обумовлена застосуванням курсу валют, а не заниженням ціни товару згідно з первинними документами, виданими продавцем.
А тому апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що зазначення в митній декларації країни відправлення статистичної вартості товару 4542,00 польських злотих, а в рахунку-фактурі 788,00 євро або 3571,93 польських злотих не впливає на фактурну вартість товару, відповідно не може бути підставою для коригування митної вартості товару.
Також митний орган стверджує, що згідно рахунку транспортні витрати №050224 від 05.02.2024 вартість перевезення становить всього 58 870,35 грн, згідно платіжного доручення №276 від 06.02.2024 сума оплати 22 000,00 грн та міститься посилання на рахунок №050224 від 05.02.2024. З цього приводу слід зазначити наступне.
02.02.2024 між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_3 (перевізник) укладено договір №1 про міжнародне перевезення вантажу (а.с.38-39). Відповідно до умов договору замовник доручає і надає для перевезення вантаж, а перевізник зобов`язується здійснити перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні до умов заявок замовника, а замовник зобов`язується сплатити погоджену сторонами провізну плату (п.1.1.). Заявка є невід`ємною частиною договору в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення, а саме: найменування товару, кількість (вага) та пакування вантажу (за потреби), його особливі характеристики (за потреби), найменування, адреса відправника та одержувача вантажу, напрямок перевезення, пункти завантаження та розвантаження, державні реєстраційні номери транспортного засобу, прізвище, ім`я, по-батькові водія транспортного засобу, особливі вказівки замовника, дата навантаження та розвантаження товару, строк виконання перевезення, розмір оплати (п.1.2.). Загальна вартість послуг по договору 1 000 000,00 грн (п.1.3.). 
Із заявки на транспорт №1 від 02.02.2024 до договору №1 від 02.02.2024 слідує, що вартість фрахту за маршрутом Wurzburg Німеччина – Любомль, Україна становить 52 870,35 грн – оплата на день вивантаження на рахунок перевізника. Відповідно до рахунку-фактури №050224 від 05.02.2024, наявного в матеріалах справи, підтверджено загальна сума, що підлягає до сплати становить 52 870,35 грн., а саме: транспортні послуги по перевезенню вантажу за маршрутом: Wurzburg Німеччина – п/п Рава-Руська, Україна становить 40 000,00 грн.; за маршрутом п/п Рава-Руська – Любомль (Волинська область) – 12 870,35 грн.
Оплата за надані послуги підтверджується платіжними інструкціями №276 від 06.02.2024 на суму 22 000,00 грн та №279 від 12.02.2024 на суму 30 870,00 грн. Вказані платіжні інструкції було надано разом із митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості, що підтверджується витягом з АСМО “Інспектор”.
Крім того, Волинською митницею у рішенні №UA205030/2024/000007/2 від 12.02.2024 зазначено, що у заявці на перевезення №1 від 02.02.2024 місце перетину кордону вказано “Ягодин” згідно довідки про транспортні витрати місце перетину кордону “Рава-Руська”.
Судом першої інстанції встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що дійсно у заяві на перевезення №1 від 02.02.2024 пункт перетину кордону зазначено “Ягодин”, однак в графі “особливі вказівки” зазначено: “автоперехід – Рава-Руська”. У рахунку-фактурі №050224 від 05.02.2024 та довідці про розподіл транспортних витрат №1 від 02.02.2024 зазначено п/п Рава-Руська. Разом з тим, позивачем було надано додаток №1 від 05.02.2024 до заявки на транспорт №1 від 02.02.2024, з якого вбачається, що у зв`язку з блокадою кордонів в Польщі сторонами вирішувався оптимальний маршрут перевезення із зазначенням пунктів перетину кордону, “Ягодин” або “Рава Руська”. В заявці на транспорт №1 від 02.02.2024 узгоджено перехід “Рава Руська” про що вірно зазначено в графі “особливі відмітки”. Даним додатком сторони домовилися, що правильно вважати пункт перетину кордону “Рава Руська”. Вказаний додаток підписано ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .
Правильність зазначеного автопереходу “Рава-Руська” підтверджується відбитками печаток Львівської митниці при перетині кордону в пункті пропуску “Рава-Руська” на рахунку-фактурі №1/02/2024 від 06.02.2024 продавця та автотранспортній накладній CMR б/н від 06.02.2024.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
При цьому, на думку апеляційного суду, митний орган не надав доказів того, що документи подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції, яким задоволено позов, законне та обґрунтоване, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.
Згідно статі 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі № 140/2002/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	С. М. Шевчук 	
 	 	Т. І. Боршовський