Справа № 635/5655/26 
Провадження № 3/635/1841/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В. розглянув адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0019367 від 03 червня 2026 року, ОСОБА_1 03 червня 2026 року о 16 годині 30 хвилин на 471 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» на автомобілі IVEСO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , надавав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. 
Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за частиною 1 статті 164 КУпАП.

06 липня 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Корсун Б.М. надав до суду клопотання, в якому просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 164 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування клопотання захисник зазначив таке.
Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність – це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. 
Як вбачається з аналізу вказаної норми, склад даного адміністративного правопорушення передбачає наявність спеціального суб`єкта. У свою чергу, суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, є суб`єкт господарювання, його посадова особа, яка здійснює господарську діяльність без відповідного дозволу (ліцензії).
Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення № 0019367 від 03.06.2026, вказано, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки IVEKO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював перевезення вантажів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, та порушив вимоги частини 1статті 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутня інформація про самостійність, регулярність та тривалість діяльності ОСОБА_1 , та отримання від такої діяльності останнім прибутку. 
Натомість, при складанні протоколу посадова особа обмежилася вказівкою про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП та вказівкою на те, що він здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання на проведення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме перевезення вантажів. Такі формулювання не містять суть правопорушення і не передбачені диспозицією частини 1 статті 164 КУпАП.
Тому, при визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним визначення чи проводить особа господарську діяльність і чи має вона державну реєстрацію як суб`єкт господарювання. 
З протоколу про адміністративне правопорушення часом вчинення правопорушення вказано 03.06.2026, тобто, якщо правопорушення і мало місце, то вчинене одноразово. Отже, за обставин, викладених у протоколі, діяльність ОСОБА_1 не можна назвати регулярною та постійною, що є обов`язковими ознаками господарської діяльності.
За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення № 0019367 від 03.06.2026, складений щодо ОСОБА_1 , не можливо визнати процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності і здійснює підприємницьку діяльність. Відтак, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а отже, відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП. 
Вищевикладене свідчить про те, що державним інспектором відділу державного контролю на наземному транспорті не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Корсун Б.М. в судове засідання не з`явився надав до суду заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1 . 

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.
Постанова судді згідно з статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
В той же час, як передбачено частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даному випадку такий обов`язок покладений на інспекторів з безпеки на транспорті.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 0019367 від 03 червня 2026 року, ОСОБА_1 03 червня 2026 року о 16 годині 30 хвилин на 471 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» на автомобілі IVEСO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , надавав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив частину 1 статті 164 КУпАП.
До протоколу про адміністративне правопорушення № 0019367 від 03 червня 2026 року Управлінням Державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті долучено такі докази:
- копія направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 01.06.2026;
- копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , видане центром 5343 15.06.2016;
- копія свідоцтва серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу IVEСO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- копія доручення № 11/2025 на отримання і відбуксирування причепу;
- копія сертифікату типу колісного транспортного засобу (КТЗ) № 066658;
- копія полісу № 227055900 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;
- фотокартки автомобіля «IVEСO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Також до протоколу про адміністративне правопорушення № 0019367 від 03 червня 2026 року долучено диск з відеозаписом.

Проте, в результаті дослідження вказаного диску, встановлено відсутність звукового супроводу на відеозапису, що унеможливлює через вказані технічні недоліки використання наданого відеозапису в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення. Відео без звукового супроводу не містить будь-яких даних, які б свідчили про наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
Згідно з пунктом 24 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім, водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
При цьому, ліцензія – це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (пункт 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).
Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та статтею 4 Закону України «Про підприємництво», треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.
Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Відповідно до пункту 4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, господарська діяльність може провадитись частково за такими видами: 1) внутрішні перевезення пасажирів на таксі; 2) внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 3) внутрішні перевезення пасажирів автобусами; 4) внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 5) міжнародні перевезення пасажирів на таксі; 6) міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 7) міжнародні перевезення пасажирів автобусами; 8) міжнародні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 9) міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів).
Необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП. 
Диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП є бланкетною, і у разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею Закону необхідно встановлювати та зазначити в протоколах про адміністративне правопорушення норми яких саме законів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Однак, в протоколі № 0019367 від 03 червня 2026 року не зазначено норми якого саме закону було порушено ОСОБА_1 всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю, та суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримував дохід за надання послуг щодо перевезення вантажів.
Правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у пункті 4 Постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Тобто для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП слід встановлювати не лише відсутність ліцензії у водія, якій здійснює комерційне перевезення, або його реєстрацію в якості суб`єкта підприємницької діяльності, а і систематичність здійснення ним фактичної підприємницької діяльності з метою прибутку.
В протилежному випадку в діях такого водія буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.
Надані суду документи не можуть бути достатніми для набуття висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення № 0019367 від 03 червня 2026 року не вказано, яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення вантажів, де, кому та коли і скільки разів надавав послуги з перевезення, чи були ці послуги оплачуваними, чим це підтверджується, не зазначено і будь-яких свідків вказаних можливих дій, при цьому долучені до протоколу фотокартки автомобіля «IVEСO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , також не підтверджують здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення вантажів з метою отримання прибутку. 
Тобто матеріали справи не містять зокрема доказів, які б свідчили про систематичність здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, пов`язаної з перевезенням вантажу з метою отримання прибутку або отримання прибутку в результаті перевезення вантажу. 
Пояснень свідків, які б могли це підтвердити, а також інших письмових доказів, до протоколу не додано.

Згідно з частиною 1, 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 62 Конституції України закріплює принцип судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності.
Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена уповноваженим працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суд встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП. 
Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись єдиним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки оцінка наявних у справі доказів, як це передбачено положеннями статті 252 КУпАП, повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, суд висновує про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП. 
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 247, 283 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ: 

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 164 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 

Суддя Т.В. Бобко