ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/8021/26
Провадження № 33/820/482/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника – адвоката Бейлика А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2026 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого електромонтером ТОВ «Карат», 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
За постановою суду, 08.03.2026 року в м. Хмельницькому, на перехресті вул. Кам`янецької – вул. Тернопільської, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території двору вул. Кам`янецької, 137, не надав перевагу у русі автомобілю «Mercedes Benzs D 350» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, після чого автомобіль «Mercedes Benzs D 350» д.н.з. НОМЕР_2 , в некерованому стані, рухаючись по інерції, виїхавши на зустрічну смугу для руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Up» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби та пішохідне металеве огородження металевого типу, яке перебуває на балансі КП «БРЕД» ХМР отримали пошкодження, чим порушив п. 2.3 (є), 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану постанову передчасною та необґрунтованою, оскільки переважна частина наведених доводів не досліджена належним чином та не відповідає фактичному розвитку даної пригоди. Апелянт зазначає, що в судовому засіданні він свою вину не визнав, так як вважає, що відповідно до відеоматеріалів встановлено, що водій ОСОБА_2 значно перевищив допустиму швидкість, керованого ним автомобіля, що є одним з факторів настання даної пригоди. Звертає увагу, що опитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 вказував, що на відстані 50-70 м. побачив його автомобіль, який виїжджає з прилеглої території, і, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР, мав приймати заходи для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, але відповідно до відео, на думку апелянта, навпаки, збільшував швидкість та змінив траєкторію свого руху, перемістившись з правої смуги на ліву. Вказує, що на дані порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , ним, заявлялось як працівникам поліції на місці пригоди, так під час судових засідань. Апелянт звертає увагу, що з метою встановлення технічної можливості у водія ОСОБА_2 уникнути зіткнення транспортних засобів, його адвокатом заявлено клопотання про призначення автотехнічної експертизи, проте судом першої інстанції в задоволенні даного клопотання було відмовлено, з тих мотивів, що це спосіб захисту. Вважає, що у даній ситуації є порушення судом вимог ст.ст. 1, 245 КУпАП. Незважаючи на наявність відеоматеріалів та явну вину також і водія ОСОБА_2 працівниками поліції складено протоком тільки на нього. Стверджує, що в даній дорожній ситуації, при дотриманні водієм ОСОБА_2 максимально дозволеного швидкісного режиму, в межах населених пунктів, він міг уникнути зіткнення транспортних засобів.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 та його представника – адвоката Бейлика А.Б., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, уважаючи постанову місцевого суду законною та обґрунтованою, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення і перевіривши, наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно з приписами ст.ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з приписами ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано.
Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з п.10.2 ПДР України - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Так, у суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що він, керуючи автомобілем «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з площадки, перед шиномотажем, що по вул. Кам`янецькій, 137, ліворуч на перехрестя вул. Кам`янецької-вул. Тернопільської, в напрямку Ружичної, під`їхавши до краю проїжджої частини дороги, бачив, приблизно за 100 м., ліворуч від нього автомобіль «Mercedes Benzs D 350» д.н.з. НОМЕР_2 та переконавшись у відсутності перешкод, продовжив свій рух, однак доїжджаючи до середини перехрестя побачив, як з правої смуги для руху, по вул. Кам`янецькій, автомобіль «Mercedes Benzs D 350», рухаючись на великій швидкості, екстрено гальмуючи змістився в ліву смугу для руху, де й відбулося зіткнення транспортних засобів, а також в некерованому стані, на зустрічній смузі руху, з автомобілем «Volkswagen Up» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по вул. Кам`янецькій, в м. Хмельницькому, та на перехресті з вул. Тернопільською, здійснював поворот праворуч на вул. Тернопільську. 
Вважає, що водієм «Mercedes Benzs D 350» ОСОБА_2 порушено Правила дорожнього руху щодо недотримання безпечної швидкості руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину визнав частково і пояснив, що у вказаному місці виїжджав з прилеглої території. Подивився праворуч і побачив що автомобілі зупинились на червоний сигнал світлофора, ліворуч побачив автомобіль, який їхав на досить великій відстані від нього, тому почав виїжджати на головну дорогу. На перехресті світлофор був, з його сторони не було. Він виїхав на перехрестя повністю. Побачив, що праворуч їде автомобіль марки «Volkswagen Up», під керуванням ОСОБА_3 , оглянувся ліворуч і побачив, як в його сторону його автомобіля направляється автомобіль «Mercedes Benzs D 350». Він намагався уникнути зіткнення, прискорив рух, але зіткнення автомобіля, яким керував він з автомобілем «Mercedes Benzs D 350», все ж, відбулося, після чого відбулося зіткнення автомобіля «Mercedes Benzs D 350», який був в некерованому стані з автомобілем «Volkswagen Up». Погоджується з тим, що автомобіль «Mercedes Benzs D 350» потрібно було пропустити, але була велика відстань до нього, тому розраховував, що може проїхати безпечно. Вважає винним в ДТП також водія ОСОБА_2 , так як він їхав на великій швидкості.
Допитаний в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 08.03.2026 року він, керуючи автомобілем «Mercedes Benzs D 350» д.н.з. НОМЕР_2 рухався по вул. Кам`янецькій, в м. Хмельницькому, зі сторони Ружичної, в напрямку центру міста, в лівій смузі для руху, на зелений сигнал світлофора, в межах дозволеної швидкості для руху. Приблизно за 50-70 м. побачив, як на перехрестя вул. Тернопільської-вул. Кам`янецької, почав виїжджати з площадки перед шиномотажем «Шип Шина» водій автомобіля «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого він почав здійснювати екстрене гальмування та зміщуватися своїм автомобілем «Mercedes Benzs D 350» ліворуч, з метою уникнення зіткнення. Вважає, винуватцем ДТП водія «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , який не надав йому перевагу у русі, що й призвело до зіткнення транспортних засобів.
Представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Бейлик А.Б. пояснив, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 , він бачив червоний сигнал світлофору з лівої сторони, але для ОСОБА_2 , з правої сторони, було зелене світло. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджується дослідженими судом доказами.
В суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що керуючи автомобілем «Volkswagen Up» д.н.з. НОМЕР_3 рухався по вул. Кам`янецькій, в м. Хмельницькому та на перехресті з вул. Тернопільською здійснював поворот праворуч, на вул. Тернопільську, де відбулося зіткнення автомобіля «Mercedes Benzs D 350» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Кам`янецькій, зі сторони Ружичної, з автомобілем «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , який виїжджав з прилеглої території на перехрестя, які, в подальшому, здійснили зіткнення з його автомобілем, який відкинуло на металеве огородження.
Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що в даній дорожньо-транспортній пригоді вина ОСОБА_1 є очевидною. 
Апеляційний суд вважає, що крім часткового визнання вини ОСОБА_1 , у вчиненні вказаного правопорушення, його вина доводиться поясненнями потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та об`єктивно підтверджується іншими зібраними доказами, а саме даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 706773 від 08.03.2026, в якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення ;
- схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовані дорожня обстановка, місце розташування транспортних засобів після зіткнення та їх пошкодження, фото-відеозображення;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та запису з вуличних камер відеоспостереження.
Відповідно до досліджених судом першої та апеляційної інстанції матеріалів справи, зокрема відеозапису з вуличних камер відеоспостереження, на ньому зафіксовано рух автомобіля «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , з прилеглої території вул. Кам`янецької, 137, на перехрестя вул. Кам`янецької-вул. Тернопільської, в напрямку Ружичної, та рух автомобіля «Mercedes Benzs D 350» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , на зелений сигнал світлофора, зі сторони Ружичної, в напрямку вул. Інститутської, та здійснення ним гальмування і зміщення автомобілем ліворуч для уникнення зіткнення з автомобілем «Mazda 6», після чого відбувається зіткнення транспортних засобів, з подальшим рухом автомобіля «Mercedes Benzs D 350» д.н.з. НОМЕР_2 , в некерованому стані, та його зіткнення з автомобілем «Volkswagen Up» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по зустрічній смузі для руху вул. Кам`янецької.
Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме дії водія ОСОБА_1 , який недотримався вимог п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, а саме перед початком руху з прилеглої території вул. Кам`янецької, на головну дорогу, не переконався в безпечності та не надав дорогу транспортному засобу «Mercedes Benzs D 350», який рухався по головній дорозі, що стало причиною зміни водієм «Mercedes Benzs D 350» напрямку свого руху ліворуч, з метою уникнення зіткнення з автомобілем «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , є першопричиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди та перебувають у причинному зв`язку з її настанням.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують правильності встановлених судом фактичних обставин справи та не свідчать про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції неповно дослідив докази та не врахував усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Матеріали справи свідчать, що суд першої інстанції дослідив протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, фото- та відеоматеріали, вислухав пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих та їх представників, після чого надав усім доказам належну оцінку відповідно до вимог закону. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю належних і допустимих доказів.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта і про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало перевищення швидкості водієм автомобіля «Mercedes Benz D350» ОСОБА_2 .
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду, безпосередньою причиною виникнення аварійної ситуації стали саме дії ОСОБА_1 , який, виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, не виконав вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, не переконався у безпечності такого маневру та не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався головною дорогою.
При цьому сам ОСОБА_1 як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, фактично підтвердив, що ще до початку виїзду бачив автомобіль «Mercedes Benz D350», який рухався головною дорогою. Незважаючи на це, він продовжив виконання маневру виїзду з прилеглої території, чим створив небезпеку для дорожнього руху. Визнання апелянтом вини в суді апеляційної інстанції лише частково, не спростовує встановленого факту порушення ним вимог Правил дорожнього руху та не змінює висновків щодо причинного зв`язку між його діями і настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Посилання апелянта на те, що водій ОСОБА_2 нібито рухався зі значним перевищенням швидкості, ґрунтуються виключно на його припущеннях та власній оцінці відеозапису. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували перевищення швидкості руху автомобілем «Mercedes Benz D350», матеріали справи не містять. Сам по собі суб`єктивний висновок апелянта про високу швидкість руху іншого автомобіля не може бути покладений в основу висновку про наявність порушень Правил дорожнього руху з боку іншого учасника дорожнього руху.
Безпідставними є й доводи про порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху.
Як убачається з дослідженого відеозапису, після виникнення небезпеки для руху водій автомобіля «Mercedes Benz D350» застосував екстрене гальмування та здійснив маневр зміщення ліворуч, саме, з метою уникнення зіткнення, однак через раптовий виїзд автомобіля «Mazda 6», на його смугу руху, уникнути контакту вже не зміг. Сам факт того, що водій не зміг повністю запобігти дорожньо-транспортній пригоді, не свідчить про порушення ним вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху та не усуває обов`язку водія, який виїжджає з прилеглої території, безумовно надати перевагу транспортним засобам, що рухаються головною дорогою.
Доводи апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_2 нібито змінив смугу руху та збільшував швидкість перед зіткненням, також спростовуються матеріалами справи. Досліджений відеозапис був предметом безпосереднього дослідження суду першої інстанції та підтверджує, що зміщення автомобіля «Mercedes Benz D350», ліворуч, було вимушеною реакцією на небезпечний виїзд автомобіля ОСОБА_1 та здійснювалося з метою уникнення зіткнення, а не стало причиною його виникнення.
Не можуть бути прийняті до уваги й доводи апеляційної скарги щодо необхідності призначення автотехнічної експертизи.
Питання, які ставилися стороною захисту на вирішення експерта, були спрямовані на перевірку можливих дій іншого учасника дорожнього руху, тоді як для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення визначальним є встановлення факту порушення ним вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху. Ці обставини були повністю підтверджені сукупністю досліджених доказів, зокрема, відеозаписом події, поясненнями самого апелянта та потерпілих, а тому призначення експертизи не було необхідним для правильного вирішення справи.
Крім того, навіть можливе встановлення певних порушень Правил дорожнього руху іншим учасником дорожнього руху саме по собі не виключає адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за допущене ним порушення, якщо саме його дії перебували у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Посилання апелянта на те, що працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення був складений лише щодо нього, не свідчить про незаконність оскаржуваної постанови. Предметом судового розгляду у цій справі є перевірка наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а не вирішення питання про можливу відповідальність інших учасників дорожнього руху. Відсутність адміністративного протоколу щодо іншої особи не впливає на правильність правової оцінки дій апелянта.
Інші доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Будь-яких інших доказів, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, під час розгляду справи, суду не надано.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, дав належну оцінку всім доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3є, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Підстав для переоцінки доказів чи скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції — без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2026 стосовно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду      Кулеша Л.М.