Справа №345/3500/26 
Провадження № 2/345/2583/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.07.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді   Онушканича В.В.
з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом  ОСОБА_1 до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Не пройшло і 6 місяців, як за ним ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті батьків відкрилася спадщина на будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Провівши похорони батьків, позивач проживав та продовжував проживати в даному будинковолодінні.
Коли позивач звернувся до нотаріуса із правовстановлюючими документами спадкодавців на будинковолодіння із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 , йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Відмова нотаріуса мотивована тим, що реєстрація права власності на даний житловий будинок не проводилася, а тому видати свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме будинковолодіння по АДРЕСА_1 .
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.
Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с.4). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.6). 
Як вбачається з матеріалів справи, постановами в.о. державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті батьків на частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказане домоволодіння (а.с.8,9).
Відповідно до довідки, яка видана Войнилівською селищною радою Калуського району Івано-Франківської області від 29.05.2026 року №97, згідно із записом в погосподарській книзі №7, стор.83, об`єкта погосподарського обліку 498 за 2001-2005 роки Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 побудований до 1992 року та головою домогосподарства якого був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).
Згідно з довідкою від 27.03.2026 року №00131, яка видана ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» (а.с.11), згідно архівних даних реєстрація права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 » не проводилась.
З копії технічного паспорта (а.с.12-14) вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 було збудовано до 1991 року.
За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Тобто, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.
Отже, ОСОБА_2 належало на праві власності будинковолодіння по АДРЕСА_1 . 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. 
Згідно ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. 
Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 
ОСОБА_3 , як дружина спадкодавця, та позивач, як син спадкодавця, вважаються такими, що прийняла спадщину після його смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном (а.с.5). Таким чином, ОСОБА_3 та позивач прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 . Тобто кожному із них стало належати по 1/2 частині домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Таким чином, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .
Позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.7).
Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 , а саме в цілому на домоволодіння по АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, ст.ст. 529, 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України, 

у х в а л и в :
Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в цілому на домоволодіння по АДРЕСА_1 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 02.07.2026 року.

Головуючий