ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 р. 	Справа № 440/5753/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 10.11.25 по справі № 440/5753/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області  третя особа  Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області 
про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Аварійно - рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі – АРЗ СП ГУ ДСНС у Полтавській області, відповідач), третя особа Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області (далі – ГУ ДСНС в Полтавській області, третя особа), у якому просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавській області № 124-НВ/61-24 від 14.04.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність оскаржуваного наказу начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавській області № 124-НВ/61-24 від 14.04.2025 (далі – Наказ № 124-НВ/61-24), яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за невиконання вимог окремого доручення начальника АРЗ СП ГУ ДСНС у Полтавській області від 25.03.2025 № 61-24-01.18-557/61-24.3 «Про запобігання корупційним проявам» (далі – Окреме доручення), оскільки при його прийнятті, відповідачем не було належним чином з`ясовано, чи було покладено взагалі обов`язок виконання Окремого доручення саме на ОСОБА_1 , чи допущено позивачем протиправну бездіяльність в частині невиконання вказаного окремого доручення, яким чином та на підставі яких нормативно-правових актів ОСОБА_1 мав забезпечити підписання пам`ятки та попередження відсутніми працівниками або працівниками, які відмовилися їх власноручно заповнювати та підписувати.
Переконував, що при для накладення дисциплінарного стягнення на позивача, відповідач мав провести службове розслідування, під час якого дослідити посадові обов`язки ОСОБА_1 та вказати обставини їх порушення, але жодних заходів для з`ясування вказаних обставин відповідачем вжито не було, при цьому у Наказі № 124-НВ/61-24 не зазначено у чому саме полягає недотримання ОСОБА_1 службової дисципліни та тяжкість вчиненого проступку. 
Посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року по справі №420/27509/21, стверджував, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності має містити обставини щодо вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку (час, місце, спосіб його вчинення, об`єктивну та суб`єктивну сторону, підлеглих, дії чи бездіяльність яких створювали передумови для їх спричинення, ступінь провини кожного та їх ставлення до скоєного), однак у спірному наказі такі відсутні, що свідчить про його необґрунтованість та наявність підстав для скасування.
Повідомив, що для захисту своїх прав та отримання правової допомоги ОСОБА_1 звернувся до адвоката Петько Антона Володимировича та уклав угоду про надання правової допомоги (оригінал ордера на надання правової допомоги додається). Попередній розмір витрат на правову допомогу складає 8500 грн, а детальний розрахунок витрат на правничу допомогу та докази їх понесення буде наданий суду по завершенню розгляду справи.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 у справі №440/5753/25 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (вул. Решетилівська, буд. 53, м. Полтава, Полтавська область, 36007, код ЄДРПОУ 08804689), третя особа: Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області (вул. Решетилівська, буд. 26/1, м. Полтава, Полтавська область, 36007, код ЄДРПОУ 38610079) про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального і процесуального права, просив суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавської області № 124-НВ/61-24 від 14.04.2025.
Судові витрати стягнути з відповідача.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував обставини того, що Окреме доручення було адресовано керівникам ВПК та ДЗ, ЮГ, ВТМЗ, ФЕГ, СОП, АРЧ, ЧПРГ та ПР, ЧООНКЛНФ та СРР, НП, ДВЛ, ЧЗ, КПП, ВМЗ та ТД, ПОЗ, МТС (м. Кобеляки) та підлягало виконанню саме ними, при цьому, ОСОБА_1 обіймав посаду заступника начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавської області. (ЧООНКЛНФ та СРР) та станом на момент отримання Окремого доручення (25.03.2025) не виконував обов`язки начальника ЧООНКЛНФ та СРР, а отже і не повинен нести відповідальність за неналежне виконання Окремого доручення.
Зауважив, що незважаючи на те, що Окреме доручення було спрямовано керівникам підрозділів і не зобов`язувало його здійснювати перелічені у ньому дії, позивач забезпечив його роздруківку, ознайомлення персоналом, який в цей день перебував на робочому місці, та особисто ознайомився із Пам`яткою та Попередженням, що підтверджується копією листа ознайомлення. У подальшому, питанням ознайомлення підпорядкованого персоналу із Пам`яткою та Попередженням займався начальник ЧООНКЛНФ та СРР АРЗ СП ГУ ДСНС у Полтавській області, що додатково свідчить про безпідставне притягнення до відповідальності ОСОБА_1 .
Стверджував, що окреме доручення, надіслане електронною поштою 25 березня 2025 року мало бути виконаним за одну неповну добу (строк повернення власноручно заповнених пам`яток був встановлений до 26 березня 2025 року), однак, обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області здійснює 77 осіб у відокремлених підрозділах в Чернігівській, Харківській, Львівський та Полтавській областях, а тому, враховуючи територіальну віддаленість підрозділів частини, таке виконання, навіть за умови покладення такого обов`язку на позивача, неможливо у встановлений строк.
Звернув увагу на те, що всі працівники частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області, окрім ОСОБА_1 , є працівниками за трудовими договорами, тобто, не є службовцями служби цивільного захисту та відповідно не є суб`єктами дії Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (далі – Закон № 1700-VII) і після ознайомлення з Окремим доручення заперечували щодо підписання відповідних пам`яток та потребували відповідного юридичного роз`яснення.
Зауважив, що вказане Окреме доручення не містило відповідних вказівок щодо дій виконавця у разі відмови цивільних працівників заповнювати пам`ятки. При цьому, Пам`ятку та Попередження не заповнили та не підписали 13 осіб (7 осіб потребували додаткового юридичного роз`яснення, 4 особи перебували на лікарняному, 1 особа - у відпустці та 1 - у відрядженні, що не було не враховано відповідачем при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
Посилаючись на приписи Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 (далі – Положення № 593), стверджував, що для покладення на позивача обов`язків тимчасово відсутнього керівника відповідач мав видати відповідний наказ по особовому складу, проте, такого наказу не існує, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності у позивача обов`язку виконання повноважень тимчасово відсутнього керівника без відповідного наказу повноважної особи.
Крім того, зазначив, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права розглянуто справу в порядку письмового провадження без виклику сторін, що призвело до постановлення рішення суду з неповним з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильного застосування норм матеріального права.
Повідомив, що детальний розрахунок витрат та обсяг правової допомоги, наданої щодо розгляду справи в суді першої інстанції, визначено сторонами в акті приймання послуг № 1 від 03.11.2025 на рівні 11600 грн, які сплачені позивачем відповідно до платіжної інструкції.
Також, позивачем понесені судові витрати щодо оскарження рішення суду першої інстанції у розмірі 3000 грн відповідно до платіжної інструкції та рахунку № № 17/21-2 від 08.12.2025, однак, остаточну вартість витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції буде надано суду додатково.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДСНС у Полтавській області просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 у справі № 440/5753/25 та залишити без змін рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року у справі № 440/5753/25.
В обґрунтування відзиву стверджував про правомірність Наказу № 124-НВ/61-24, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани за невиконання вимог Окремого доручення та відсутність підстав для його скасування, оскільки позивач, як тимчасово виконуючий обов`язки за посадою начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області (з 24 березня по 04 квітня 2025 року, на період відсутності безпосереднього керівника - ОСОБА_2 ) не виконав Окреме доручення у встановлений граничний строк (до 26.03.2025), що є дисциплінарним порушенням та правомірною підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Вважав посилання позивача на те, що станом на 09.04.2025 дане Окреме доручення перебувало на розгляді у іншої особи недоречними, оскільки станом на 09.04.2025 строк його виконання вже сплив.
АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області також надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 по справі № 440/5753/25 законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
В обґрунтування відзиву стверджував, що у відповідності до приписів пункту 1.2 Посадової інструкції заступника начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області, затвердженої наказом АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області від 25.11.2024 № НС-570/61-24, на період відсутності ОСОБА_2 . ОСОБА_1 тимчасово виконував обов`язки начальника частини без потреби видання окремого наказу з цього питання, а тому посилання позивача про відсутність у нього обов`язку виконувати Окреме доручення станом на 25.03.2025 є необґрунтованими.
Крім того, зауважив, що вказане Окреме доручення Системою електронного документообігу ДСНС «АСКОД» було надіслано для ознайомлення та забезпечення виконання 25.03.2025 о 9:14:58 особисто заступнику начальника частини ОСОБА_1 , що додатково свідчить про наявність у позивача обов`язку з його виконання.
Зауважив, що як вбачається із тексту самого Окремого доручення воно видавалось з метою упередження корупційних проявів у діяльності осіб начальницького складу служби цивільного захисту та працівників, тобто спрямоване на роз`яснення з метою попередження корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією серед атестованих співробітників та працівників, а тому, посилання позивача на те, що вимоги Окремого доручення не стосуються осіб, які не є особами начальницького складу не відповідають дійсності.
Стверджував, що позивачу продовжувався термін виконання Окремого доручення до 28.03.2025 та згодом до 08.04.2025, з повідомленням про можливе притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у разі його невиконання у встановлений строк, однак станом на 16.00 год 08.04.2025 усі 77 заповнені пам`ятки та попередження співробітників частини до відділення персоналу Загону передані не були, що свідчить про неналежне виконання своїх посадових обов`язків заступником начальника частини ОСОБА_1 та слугувало підставою для прийняття рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення без проведення службового розслідування, оскільки факт невиконання позивачем Окремого доручення був встановлений та не потребував додаткового з`ясування передумов, причин та обставин.
З огляду на викладене, вважав, що Наказ № 124-НВ/61-24 є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , лейтенант служби цивільного захисту, згідно із наказом ГУ ДСНС у Полтавській області № 271 від 06.06.2023 був призначений на посаду заступника начальника частини ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавської області.
06 червня 2023 року між ДСНС України в особі Головного управління ДСНС у Полтавській області та ОСОБА_1 був укладений Контракт № 724/2023 про проходження служби цивільного захисту.
Наказом ГУ ДСНС України у Полтавській області від 10.10.2024 № 602-НК/61 «Про кадрові питання» ОСОБА_1 призначений (в порядку переміщення по службі) на посаду заступника начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт Аварійно-рятувального загону СП ГУ ДСНС України у Полтавській області.
Наказом № 124-НВ/61-24 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення – сувора догана.
Не погодившись з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності та обґрунтованості Наказу від 14.04.2025 № 124-НВ/61-24, оскільки відповідачем доведено обставини порушення позивачем службової дисципліни, а ОСОБА_1 не спростовано факт невиконання належним чином і у встановлений строк Окремого доручення.
При цьому, суд першої інстанції відхилив твердження позивача про необхідність проведення службового розслідування та з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди за фактом виконання окремого доручення, оскільки за приписами пункту 83 Закону України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» від 05.03.2009 № 1068-VI (далі - Дисциплінарний статут) проведення службового розслідування є правом, а не обов`язком начальника.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами внаслідок накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частинами першою – третьою статті 101 Кодексу цивільного захисту України (далі – КЦЗ України) служба цивільного захисту – це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.
Відповідно до Статуту Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, затвердженого наказом ДСНС України від 18.05.2013 № 240 (у редакції наказу ДСНС України від 07.02.2025 № 159), АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області - підрозділ територіального підпорядкування із статусом державної аварійно-рятувальної служби, який утворено з метою запобігання, реагування та ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та окремих їх наслідків, проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у зоні відповідальності, проведення випробувальних та дослідних робіт, дослідження пожеж та надзвичайних ситуацій, пов`язаних з ними, надання послуг оператора протимінної діяльності, пов`язаних з ними інших робіт у зоні відповідальності, а також здійснення відповідно до вимог законодавства проведення первинної професійної підготовки (професійно-технічного навчання), перепідготовки та підвищення кваліфікації робітничих кадрів.
Загін у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, наказами МВС, ДСНС України, територіального органу, іншими нормативно-правовими актами у сфері рятувальної справи, цивільного захисту та діяльності аварійно-рятувальних служб, а також Статутом.
Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу врегульовано «Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 (далі - Положення № 593).
Пунктом 27 Положення № 593 установлено, що керівники (начальники) органів і підрозділів цивільного захисту несуть персональну відповідальність за невиконання вимог цього Положення та інших нормативно-правових актів з питань проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.
За приписами пункту 28 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу користуються правами і виконують службові обов`язки відповідно до законодавства та цього Положення.
Відповідно до пункту 31 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу зобов`язані: чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України; добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки, доповідати своєму безпосередньому керівникові (начальникові) про події та обставини, що стосуються виконання службових обов`язків, а також про зроблені їм іншими керівниками (начальниками) зауваження тощо.
Згідно з пунктом 29 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.
З огляду на викладене, на ОСОБА_1 , як заступника начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт Аварійно-рятувального загону СП ГУ ДСНС України у Полтавській області поширюються вимоги Положення № 593 та Дисциплінарного статуту.
Так, відповідно до пункту 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна – бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі – контракт).
Службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону (далі - Присяга) (пункт 2 Дисциплінарного статуту).
Згідно з пунктом 8 Дисциплінарного статуту порушення службової дисципліни – протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.
Пунктами 16 – 18 Дисциплінарного статуту встановлено, що наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.
Наказ чи розпорядження має віддаватися (видаватися) начальником відповідно до повноважень згідно із займаною посадою, на підставі законодавства, не принижувати честі та гідності підлеглих, бути чітким, зрозумілим і виконуватися беззаперечно, точно та у визначений строк.
Наказ чи розпорядження може віддаватися усно чи видаватися письмово щодо однієї особи або групи осіб рядового і начальницького складу, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Невиконання правомірного наказу чи розпорядження тягне за собою відповідальність згідно із цим Статутом та іншими законодавчими актами (пункт 22 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до положень пунктів 24, 29 Дисциплінарного статуту начальник зобов`язаний підтримувати високий рівень службової дисципліни в органах і підрозділах цивільного захисту, вимагати від підлеглих її додержання, не залишати поза увагою жодного факту вчинення дисциплінарного правопорушення, у повному обсязі використовувати надані йому права, правильно застосовувати заходи дисциплінарного впливу.
Правом начальника є віддання (видання) наказів чи розпоряджень, а обов`язком підлеглого - їх виконання.
Згідно з пунктом 57 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.
Пунктом 58 Дисциплінарного статуту визначено, що грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, що не містить ознак кримінального правопорушення, а саме:
невихід на службу без поважних причин;
порушення встановленого керівником органу чи підрозділу цивільного захисту розпорядку дня;
вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані чи стані наркотичного сп`яніння;
порушення статутних правил несення служби;
втрата службового посвідчення, службових документів;
невиконання наказів та розпоряджень начальників, що призвело до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на орган чи підрозділ цивільного захисту завдань;
порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, що призвело до псування або втрати закріпленого майна, обладнання та техніки, інших матеріальних збитків, а також завдало шкоди здоров`ю особовому складу органу чи підрозділу цивільного захисту або іншим особам;
самовільне відлучення курсантів (слухачів) з розташування навчального закладу; невиконання індивідуальних планів роботи науковим, науково-педагогічним, педагогічним складом, ад`юнктами, докторантами.
Пунктом 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.
Згідно із пунктом 83 Дисциплінарного статуту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.
З наведеного вбачається, що за недотримання службової дисципліни на осіб рядового та начальницького складу органів цивільного захисту можуть накладатися дисциплінарні стягнення в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом, при цьому, слід зазначити, що проведення службового розслідування до перед накладенням такого стягнення є правом начальника, оскільки імперативного обов`язку на вчинення таких дій Дисциплінарний статут не містить.
Колегією суддів встановлено, що юридичною підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани відповідачем вказано положення статей 57, 58, 68 Дисциплінарного статуту, а фактичною - невиконання позивачем вимог окремого доручення начальника Аварійно – рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Полтавській області від 25.03.2025 № 61-24-01.18-557/61-24.03 «Про запобігання корупційним проявам».
Матеріалами справи підтверджено, що 25.03.2025, на виконання вимог Окремого доручення Головного управління ДСНС України у Полтавській області від 20.03.2025 №61-01-2244/61-03 щодо упередження корупційних проявів у діяльності осіб начальницького складу служби цивільного захисту та працівників начальником АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області видано Окреме доручення № 61-24-01.18-557/61-24.3, яким керівникам служб та підрозділів Загону доручено:
1. Забезпечити ознайомлення підпорядкованого особового складу під підпис з пам`яткою стосовно дотримання вимог антикорупційного законодавства персоналом підпорядкованих підрозділів (додаток 1); забезпечити заповнення попередження про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом, підпорядкованого особового складу під особистий підпис.
2. Власноруч заповнені бланки пам`яток та попереджень надати до відділення персоналу АРЗ СП до 26 березня 2025 року
3. Звернути увагу, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності в установленому законом порядку.
4. Контроль за виконанням цього доручення покласти на начальника відділення персоналу АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області лейтенанта служби цивільного захисту Лісапова О. В.
Строк виконання доручення було встановлено до 26.03.2025.
Так, відповідно до пункту 1.2 Положення про частину обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт Аварійно - рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, затвердженим наказом АРЗ СП ГУ ДСНС України в Полтавській області від 25.11.2024 № НС-570/61-24, частина обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області утворюється, як самостійний структурний підрозділ в складі АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області. Структуру та граничну чисельність частини визначає ДСНС України.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується учасниками справи, що станом на 25.03.2025 начальником частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області, тобто безпосереднім керівником частини, був ОСОБА_2 .
Приписами пунктів 9 – 12 Дисциплінарного статуту визначено, що начальник - особа молодшого, середнього, старшого або вищого начальницького складу, яка відповідно до службових повноважень має право віддавати (видавати) накази чи розпорядження, застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником.
Начальник, якому особи рядового і начальницького складу підпорядковані по службі хоча б тимчасово, якщо про це оголошено наказом, вважається прямим.
Найближчий за посадою до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Начальники можуть бути старшими або молодшими. Старшим є вищий за посадою начальник.
Положенням про частину обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт Аварійно – рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, затвердженим наказом АРЗ СП ГУ ДСНС України в Полтавській області від 25.11.2024 № НС-570/61-24 (далі – Положення про частину), визначено, що начальник частини в межах наданих повноважень:
- організовує та координує роботу працівників частини, проводить наради з питань виробничої та службової діяльності та оформленням протоколів;
- видає в межах повноважень доручення, обов`язкові до виконання особам, організовує та контролює їх виконання працівниками частини, розписує кореспонденцію (пункт 7.3).
Відповідно до пункту 7.7.2 Положення про частину начальник частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт Аварійно – рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області несе відповідальність за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, зокрема;
- несе персональну відповідальність за дотримання дисципліни, законності та антикорупційного законодавства.
З наведеного вбачається, що обов`язок належної організації роботи та відповідальність за недотримання вимог антикорупційного законодавства у Частині обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт Аварійно – рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області покладаються безпосередньо на начальника частини.
Відповідач, з посиланням на знаходження ОСОБА_2 у період з 24 березня по 04 квітня 2025 року у додатковій оплачуваній відпустці для складання настановно-екзаменаційної сесії тривалістю 12 календарних днів та у стані тимчасової непрацездатності з 24.03.2025 по 26.03.2025, з 31.03.2025 по 02.04.2025, з 03.04.2025 по 04.04.2025, з 14.04.2025 по 22.04.2025, з 28.04.2025 по 06.05.2025, з 07.05.2025 по 13.05.2025, стверджує, що обов`язки начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області у цей період було покладено на його заступника - ОСОБА_1 .
Разом з цим, такі обставини позивач заперечує, оскільки відповідного наказу начальником не видавалось, а відтак, обов`язку з виконання Окремого доручення № 61-24-01.18-557/61-24.3 у ОСОБА_1 , як заступника начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області, не виникло.
Згідно з положеннями пункту 1.2 посадової інструкції заступника начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області, затвердженої наказом АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області від 25.11.2024 №НС-570/61-24 (далі – Посадова інструкція) заступник начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області підпорядковується начальнику АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області та начальнику частини і є прямим начальником для працівників частини АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області.
Розділом 2 Посадової інструкції визначено задання та обов`язки ОСОБА_1 та зазначено, що заступник начальника частини зобов`язаний:
Заступник начальника частини зобов`язаний:
2.1. Знати вимоги наказів, вказівок, інструкцій та керівних документів щодо організації та керівництва частиною.
2.2. Організовувати постійну (цілодобову) готовність працівників, аварійно-рятувальної, спеціальної техніки та обладнання до негайного виїзду для виконання аварійно-рятувальних робіт щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та надзвичайних подій (далі - НС, НГІ).
2.3. Виїжджати на об`єкти при виникненні відкритих фонтанів, аварій, інших надзвичайних ситуацій і діяти відповідно до вимог Статуту дій у надзвичайних ситуаціях та обстановки, що склалася.
2.4. Знати фактичний стан справ у групах та відділеннях частини, хід виконання поставлених перед ними завдань.
2.5. Проводити заняття з працівниками частини по вивченню будови і; експлуатації технічних засобів та засобів зв`язку.
2.6. Керувати роботою з професійної підготовки працівників щодо виконання робіт з ліквідації відкритих нафтових і газових фонтанів, газонафтоводопроявлень, ускладнень на свердловинах в тому числі в умовах не придатних для дихання.
2.7. Контролювати стан, правильність збереження й експлуатації індивідуальних дихальних апаратів, засобів газоаналітичної апаратури, оснащення і обладнання, призначеного для ліквідації відкритих нафтових і газових фонтанів.
2.8. Знати ділові якості та морально-психологічний стан кожного підлеглого частини, постійно вести з ними індивідуальну роботу з виховання та вдосконалення підготовки за спеціальністю.
2.9. Знати наявність працівників частини, перевіряти стан обліку та технічний стан техніки, обладнання матеріальних засобів та засобів зв`язку підпорядкованих підрозділів.
2.10. Знати кількісний та якісний стан техніки, що знаходиться в частині, її можливості, правила експлуатації.
2.11. Проводити роботу з поліпшення соціально-побутових умов працівників підрозділу, враховуючи їх потреби та запити.
2.12. Забезпечувати правильну експлуатацію службових приміщень
підрозділу.
2.13. Вживати посилені заходи щодо усунення будь-якої ситуації, яка створює загрозу життю чи здоров`ю працівників або людей.
2.14. Контролювати якість і терміни проведення технічного обслуговування та поточного ремонту технічних засобів, спеціального обладнання і матеріальних засобів частини, організовувати їх правильну експлуатацію (використання) та забезпечувати при цьому виконання вимог з охорони праці.
2.15 Вимагати від працівників частини, щоб технічні засоби та спеціальне обладнання було завжди готове до застосування за призначенням.
2.16. Здійснювати контроль за охайним використанням і правильністю застосування паливно-мастильних матеріалів (далі - ПММ).
2.17. Вживати заходів для запобігання надзвичайних подій під час експлуатації техніки та виконанні оперативних завдань і використання матеріальних засобів частини, виявляти причини цих подій і забезпечувати їх усунення.
2.18. Не допускати до проведення робіт осіб у нетверезому чи хворобливому стані.
2.19. У випадку можливого розвитку аварійної ситуації застосовувати попереджувальних заходів щодо забезпечення безпеки людей.
2.20. Контролювати ведення облікової та звітної документації.
2.21. Проводити заходи по недопущенню травматизму та покращення стану охорони праці співробітників.
Зі змісту вищенаведених приписів Положення та Посадової інструкції позивача не вбачається, що у період тимчасової відсутності через знаходження у відпустці начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області, повноваження останнього, у тому числі з виконання Окремих доручень начальника АРЗСП ГУ ДСНС в Полтавській області, покладаються на ОСОБА_1 без видання відповідного наказу. 
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пункту 87 Положення № 593 на особу рядового і начальницького складу може бути покладено у зв`язку із службовою необхідністю тимчасове виконання обов`язків за іншою рівнозначною або вищою посадою, а саме:
вакантною (незайнятою);
невакантною (зайнятою) - у разі тимчасової відсутності або відсторонення від виконання службових обов`язків за посадою особи, яка її займає.
Строк тимчасового виконання обов`язків за іншою вакантною (незайнятою) посадою не повинен перевищувати шести місяців, а тимчасового виконання обов`язків за іншою невакантною (зайнятою) посадою - чотирьох місяців.
Строк тимчасового виконання обов`язків за посадою обчислюється з дня, з якого особа рядового і начальницького складу приступила до виконання службових обов`язків за посадою, але не раніше дня видання керівником (начальником) наказу по особовому складу про покладення на особу тимчасового виконання обов`язків за посадою, і завершується днем звільнення від тимчасового виконання обов`язків за посадою.
Покладення на особу рядового і начальницького складу тимчасового виконання обов`язків за посадою та звільнення її від виконання обов`язків за займаною нею посадою здійснюється за наказом по особовому складу посадової особи, яка має право призначати на цю посаду.
У разі службової необхідності керівникові (начальникові) органу чи підрозділу цивільного захисту дозволяється покладати на особу начальницького складу тимчасове виконання обов`язків за вакантною (незайнятою) посадою, призначення на яку і звільнення з якої здійснюється за наказом ДСНС, - на строк до одного місяця.
Аналіз вищенаведеного дозволяє дійти висновку, що Положенням № 593 встановлено порядок покладення обов`язків тимчасово відсутнього керівника на іншу особу, а саме – виданням наказу по особовому складу посадової особи, яка має право призначати на цю посаду.
З метою з`ясування обставин щодо видання такого наказу відносно ОСОБА_1 , ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 440/5753/25 було витребувано від Аварійно - рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області та від Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області відомості про особу, на яку було тимчасово покладено обов`язки начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області на період перебування безпосереднього керівника частини - ОСОБА_2 у додатковій оплачуваній відпустці для складання настановно-екзаменаційної сесії тривалістю 12 календарних днів з 24 березня 2025 року по 04 квітня 2025 року включно та у стані тимчасової непрацездатності з 24.03.2025 по 26.03.2025, з 31.03.2025 по 02.04.2025, з 03.04.2025 по 04.04.2025, з 14.04.2025 по 22.04.2025, з 28.04.2025 по 06.05.2025, з 07.05.2025 по 13.05.2025 з наданням доказів на підтвердження вказаних обставин (наказів по особовому складу або інших організаційно – розпорядчих документів).
На виконання вимог зазначеної ухвали суду, відповідач надав письмові пояснення, в яких повідомив, що такого наказу не видавалося, проте, з посиланням на пункт 1.2. Посадової інструкції стверджував, що відсутність наказу про покладення на ОСОБА_1 обов`язків начальника частини в порядку тимчасового виконання обов`язків не звільняла його від виконання власних посадових обов`язків та законних доручень керівництва, які випливали із займаної ним посади заступника начальника частини.
Крім того, на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції про витребування доказів, ГУ ДСНС у Полтавській області також надало пояснення, в яких повідомило, що частина обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт є підрозділом, підпорядкованим АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області та є окремою юридичною особою, а тому накази про покладання тимчасового виконання обов`язків на персонал частини видаються саме начальником АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області, у зв`язку з чим, у третьої особи відсутня запитувана судом інформація.
Разом з цим, у розумінні пункту 87 Положення № 593 тимчасове виконання обов`язків за іншою рівнозначною або вищою посадою покладається на особу рядового і начальницького складу може бути лише на підставі наказу.
Однак, у спірних відносинах наказ про тимчасове покладання виконання обов`язків начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт АРЗ СП ГУ ДСНС України у Полтавській області на період відсутності ОСОБА_2 на ОСОБА_1 не видавався, а відтак і не покладалися обов`язки з виконання вищевказаного Окремого доручення, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.
Посилання відповідача на те, що Окреме доручення було надіслано Системою електронного документообігу ДСНС «АСКОД» для ознайомлення та забезпечення виконання 25.03.2025 о 9:14:58 особисто заступнику начальника частини ОСОБА_1 не є підставою для висновку, що у випадку його неналежного виконання позивач буде нести персональну відповідальність, оскільки як вбачається зі змісту Окремого доручення, останнє було адресовано керівникам ВПК та ДЗ, ЮГ, ВТМЗ, ФЕГ, СОП, АРЧ, ЧПРГ та ПР, ЧООНКЛНФ та СРР, НП, ДВЛ, ЧЗ, КПП, ВМЗ та ТД, ПОЗ, МТС (м. Кобеляки) та підлягало виконанню саме ними.
При цьому, як встановлено вище, матеріали справи не містять доказів тимчасового покладення на ОСОБА_1 обов`язків начальника частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавської області станом на момент отримання Окремого доручення (25.03.2025), а тому притягнення його до відповідальності за невиконання таких обов`язків у період знаходження ОСОБА_2 у відпустці не може вважатись правомірним. 
Колегія суддів зауважує, що відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року по справі № 420/27509/21, при проведенні службового розслідування дисциплінарна комісія зобов`язана перелічити відповідні посадові обов`язки позивача та вказати обставини їх порушення.
Разом з цим, дослідивши зміст Наказу № 124-НВ/61-24, колегія суддів встановила, що відповідачем не було належним чином з`ясовано, чи було покладено на ОСОБА_1 обов`язок виконання Окремого доручення Начальника Аварійно рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавської області № 61-24-01.18-557/61-24.3 та чим це підтверджується, у чому полягала незаконність дій ОСОБА_1 під час виконання ним ознайомлення працівників із вказаним окремим дорученням. Також відповідачем не зазначено, яким чином ОСОБА_1 та на підставі яких нормативно-правових актів мав забезпечити підписання пам`ятки та попередження відсутніми працівниками або працівниками за трудовими договорами, які відмовилися їх власноручно заповнювати та підписувати.
В порушення вимог Дисциплінарного статуту та Положення № 593 оскаржуваний наказ не містить обставин щодо вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку (часу, місця, способу його вчинення, об`єктивну та суб`єктивну сторону; підлеглих, дії чи бездіяльність яких створювали передумови для їх спричинення; ступінь провини кожного та їх ставлення до скоєного).
Колегія суддів зауважує, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку, ставлення до служби.
Вказані висновки підтримані Верховним Судом і у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 600/4386/22-а.
На переконання колегії суддів, порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultraviresaction - invalidact). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Тобто, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18, та в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню при вирішенні спірних правовідносин.
Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
У свою чергу, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Водночас, саме лише посилання у спірному наказі на невиконання позивачем вимог Окремого доручення начальника Аварійно – рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Полтавській області від 25.03.2025 № 61-24-01.18-557/61-24.03 щодо забезпечення ознайомлення підпорядкованого особового складу під підпис з пам`яткою стосовно дотримання вимог антикорупційного законодавства персоналом підпорядкованих підрозділів, яке доручено безпосередньо начальнику частини обслуговування об`єктів нафтогазового комплексу, ліквідації нафтогазових фонтанів та спеціальних рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавської області ОСОБА_2 , за відсутності доказів тимчасового покладення на ОСОБА_1 таких повноважень на період перебування у відпустці ОСОБА_2 , не є достатньою правовою підставою для того, щоб вважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними поясненнями й документами.
Однак, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні вимог окремого доручення начальника Аварійно – рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Полтавській області від 25.03.2025 № 61-24-01.18-557/61-24.03, яке повинна була виконати інша особа.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наказ начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавській області № 124-НВ/61-24 від 14.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності було видано за відсутності у діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку та достатніх підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Вищенаведене, на переконання колегії суддів є достатнім для визнання протиправним та скасування наказу начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавській області № 124-НВ/61-24 від 14.04.2025, а відтак задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 та позову. 
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення “Серявін та інші проти України”) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України”, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з частиною 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин у справі дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду 10.11.2025 по справі № 440/5753/25 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 по справі № 440/5753/25 - скасувати.
Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Аварійно - рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Полтавській області № 124-НВ/61-24 від 14.04.2025. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко