Номер справи137/68/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2026 
Літинський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у с-щі Літин кримінальне провадження №12025025050000162 від 08.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця c. Сокілець, Вінницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , із базовою загальною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 29.09.2000 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.206 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 03.11.2010 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.122, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 14.07.2011 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.122, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.05.2014 на 1 рік 1 місяць 18 днів, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
07.11.2025 близько о 18:30 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які спільно сиділи за столом в одній із кімнат житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, в ході якої у ОСОБА_4 з`явився злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо нанесення тяжких тілесних ушкоджень, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, взяв до рук металеву пательню та наніс нею два удари в область обличчя ОСОБА_5 від чого останній впав на підлогу. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку, пневмоцефалія, перелом зовнішньої та внутрішньої пластинок лобної пазухи, перелом верхньої щелепи, забійна рана лобної ділянки. Відповідно до висновку експерта від 28.11.2025, за своїм характером вищевказана травма у ОСОБА_5 за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, належить до тяжких тілесних ушкоджень.
Вказаними діями,  ОСОБА_4  скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю та детально розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, взяв металеву пательню та вдарив два рази в обличчя ОСОБА_5 від чого останній впав на підлогу.  ОСОБА_4 повністю підтвердив та погодився із усіма обставинами вчинення правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений  ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку присутніх учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме: про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого та з`ясувавши позицію потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого  ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте  ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії  ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні  ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так,  ОСОБА_4 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин. 
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, згідно характеристики органу місцевого самоврядування, останні компрометуючими матеріалами не володіють.
Відповідно до досудової доповіді органу пробації ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти життя та здоров`я особи, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, виправлення  ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає, добровільне відшкодування завданого збитку. Суд не враховує щире каяття ОСОБА_4 як пом`якшуючу обставину, оскільки воно є формальним і не супроводжується критичною оцінкою власної поведінки.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, а також позиції прокурора та органу пробації щодо неможливості виправлення засудженого без позбавлення волі і те, що це може становити небезпеку для суспільства та не сприятиме виправленню засудженого, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства. Разом з тим, враховуючи те, що  ОСОБА_4 визнав вину у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, зважаючи на думку потерпілого, який просив суворо не карати, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі, строк якого визначає мінімальним в межах передбаченої санкції ч.1 ст.121 КК України.
Підстави до застосування положень ст.69, 75 КК України при призначенні покарання не встановлені.
Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слід залишити ОСОБА_4 без змін, до набрання вироком законної сили, з покладенням обов`язків.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 2, 7, 100, 174, 349, 351, 358, 368-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч.7 ст.72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 04.12.2025 по 14.05.2026 включно, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більше ніж 2 місяці.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати на виклики до прокурора та суду за першою вимогою на визначений час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання чи навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Скасувати арешт на майно, вилучене 08.11.2025 в ході проведення огляду місця події, а саме на: змиви з підлоги біля ліжка; змиви з поверхні сковорідки; металеву сковорідку з дерев`яною ручкою; скляну чарку зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров; підковдру зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2025 справа №127/35448/25.
Речові докази у кримінальному провадженні: змиви з підлоги біля ліжка, поміщені до паперового конверту НПУ, клапан якого скріплено пломбою НПУ серії NPP 0011781; змиви з поверхні сковорідки, поміщені до паперового конверту НПУ, клапан якого скріплено пломбою НПУ серії NPP 0011780; металеву сковорідку з дерев`яною ручкою, поміщену до паперового конверту НПУ, клапан якого скріплено пломбами НПУ серії NPP 0011779 та NPP 0011778; скляну чарку зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, поміщену до паперового конверту НПУ, клапан якого скріплено пломбами НПУ серії NPP 0011776 та NPP 0011777; підковдру зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров, поміщену до паперового конверту НПУ, клапан якого скріплено пломбами НПУ серії NPP 0011775 та NPP 0011774, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
  Суддя:	  	ОСОБА_1