Справа № 522/24713/25-Е
Провадження № 2/507/652/2026
Номер рядка звіту 40
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"17" червня 2026 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі : 
головуючого судді - Дармакуки Т.П.
при секретарі судового засідання – Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
встановив :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач – ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову позивач вказує, що 30 листопада 2019 року ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали договір про надання кредиту № 2962908, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору.
10 червня 2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» відступило право вимоги до позичальників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2962908 від 30 листопада 2019 року.
В свою чергу, 07 липня 2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» укладено факторингу № ДФ-07072025, відповідно до якого ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2962908 від 30 листопада 2019 року.
Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків.
Таким чином, у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» за кредитним договором № 2962908 від 30 листопада 2019 року у розмірі 45820 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., та 6000 грн. витрат на правову допомогу.
Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. 
Відповідач – ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи.
Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі не надав. У встановлений ухвалою суду строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено .
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Приморського районного суду Одеської області від 19 листопада 2025 року дану цивільну справу передано до Подільського міськрайонного суду Одеської області на розгляд, за підсудністю (а.с. 15).
Ухвалою судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2026 року дану цивільну справу передано до Любашівського районного суду Одеської області на розгляд, за підсудністю (а.с. 18).
Ухвалою від 21 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с. 24).
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що між  30 листопада 2019 року ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали договір про надання кредиту № 2962908, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору.
Договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
10 червня 2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» відступило право вимоги до позичальників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2962908 від 30 листопада 2019 року.
В свою чергу, 07 липня 2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» укладено факторингу № ДФ-07072025, відповідно до якого ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2962908 від 30 листопада 2019 року.
Відповідач умови кредитного договору не виконав та за розрахунком позивача, ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором 2962908 від 30 листопада 2019 року у розмірі 45820 грн. ,з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 37820 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України)
Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» відповідно до Договорів факторингу набуло право вимоги до відповідача за договором № 2962908 від 30 листопада 2019 року.
Частиною 1статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з п. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Договір № 2962908 від 30 листопада 2019 року укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом.
Позивач умови виконав, що підтверджується довідками про перерахування суми кредиту та не оспорюється відповідачем.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості підтверджується умовами кредитних договорів і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже, відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості на користь позивача, до якого перейшло право вимоги.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с.7).
Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Позивач в позові зазначає, що витрати на професійну правову допомогу складають 6000 грн. Із урахуванням критеріїв співмірності складності справи, ціни позову та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення та підготовки позовної заяви, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. є завищеними та не достатньо обґрунтованими. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд
ухвалив :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
 Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» заборгованість за  Договором про надання фінансових послуг № 2962908 від 30 листопада 2019 року в сумі 45820 грн., судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Любашівським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач:  Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ЄДРПОУ: 43657029 ).
Відповідач:  ОСОБА_1  (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя:        Т.П. Дармакука