ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 р. 	Справа № 520/4010/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 04.09.25 у справі № 520/4010/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Пенсійного фонду України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Пенсійного фонду України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Пенсійного фонду України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом також – відповідач), у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
1) визнати протиправними та скасувати:
- рішення № 554 відділу перерахунку пенсії №1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області від 23.07.2024,
- рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 30.07.2024 за №204450000343,
- рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 07.08.2024 за №204450000343,
2) зобов`язати Пенсійний Фонд України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, починаючи з 20 червня 2024 року, із застосуванням норми ч. 2 ст. 33 Закону №1058-IV;
3) стягнути з Пенсійного Фонду України в особі Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 57648,03 грн, яка складається з рiзниці мiж сумою пенсії нарахованої в зв`язку з установленням інвалідності ІІ групи та сумою пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, починаючи з 20.06.2024.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року залучено у якості другого відповідача у справі Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано:
- рішення № 554 відділу перерахунку пенсії №1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області від 23.07.2024;
- рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 30.07.2024 за №204450000343;
- рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 07.08.2024 за №204450000343;
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням доказів, наданих позивачем.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки аргументам пенсійного органу щодо того, що при перерахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком враховується лише наявний страховий стаж, тобто стаж позивача зменшується, оскільки до нього не додається стаж з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058, тобто страховий стаж зменшується і призводить до зменшення розміру пенсії, тому висновок суду першої інстанції про те, що розмір пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком ніяк не може бути меншим від розміру пенсії по інвалідності II груп є хибним. Оскільки, при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону №1058 розмір пенсії зменшується з 16786,43 грн до 12119,45 грн., Головне управління правомірно та законних підставах винесло рішення від 07.08.2024 за №204450000343, яким відмовлено в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з недоцільністю, оскільки розмір пенсії позивача зменшується.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки вважає доводи відповідача безпідставними, а оскаржуване рішення ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ОСОБА_1 вперше набув інвалідність III групи у грудні 2017 році і йому була призначена пенсія по інвалідності, як особі з інвалідністю III групи, та в подальшому на підставі рішень медико-соціальної експертної комісії (надалі - МСЕК) йому неодноразово продовжували інвалідність. В 2024 році він був направлений на МСЕК, де 20 червня 2024 року йому була встановлена інвалідність II групи.
15.07.2024 позивач звернувся через свій електронний кабінет до управління ПФ в Харківському районі у Харківській області за місцем проживання із заявою про призначення пенсії у зв`язку зі зміною групи інвалідності та відповідно до ч.2 ст. 33 Закону №1058.
У своїй заяві позивач просив здійснити призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, посилаючись на норми ч.2 ст. 33 Закону №1058, оскільки на момент звернення його вік становив 45 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а також був непрацюючим і його страховий стаж складав 28 років 6 місяців. Водночас позивач був особою з інвалідністю II групи.
До заяви від 15.07.2024 позивач надав до пенсійного органу всі необхідні документи, починаючи з встановлення інвалідності II групи (20.06.2024).
23 липня 2024 року позивач через свій електронний кабінет отримав відповідь (рішення № 554 від 23 07.2024 відділу перерахунку пенсії № 1 ГУ ПФУ в Запорізькій області), яким позивачу відмовлено в призначені/перерахунку пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу в розмірі 35 років, передбаченого ст. 28 Закону №1058.
23 липня 2024 року позивач направив заяву через свій електронний кабінет про перерахунок пенсії в зв`язку зі зміною групи інвалідності з третьої на другу. Ця заява передана на розгляд та розглядалася управлінням ПФ в Красноградському районі ГУ ПФУ у Харківській області.
30 липня 2024 року позивач отримав рішення відділу перерахунку пенсії N° 1 від 30.07.2024 ГУ ПФ в Харківській обл. за №204450000343, в якому зазначено, що згідно з матеріалами електронної пенсійної справи позивача з 12.12.2017 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності II групи.
У вересні 2024 року позивачем отримана відповідь на скаргу до ПФУ на рішення № 554 від 23 07.2024 року, в якій повідомлялось, що згідно з рішенням від 07.08.2024 за № 204450000343 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії. Також ця відповідь містила додаток - рішення від 07.08.2024 також за №204450000343 (як і рішення від 30.07.2024), в якому відповідачем зазначено, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, але в силу приписів ч.3 ст. 45 Закону №1058-14 при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, відповідно до Закону розмір пенсії зменшується з 16786,43 грн до 12119,45 грн, тому відповідачу відмовлено в призначені з причини недоцільності.
У рішеннях від 30.07.2024 та від 07.08.2024 відповідачем не наведено жодних розрахунків пенсії позивача.
01.08.2024 позивачу перерахована пенсія як особі з інвалідністю II групи та встановлено її розмір - 16786,43 грн.
У позові позивач посилається на те, що відповідач помилково застосовує норми ч. 3 ст.45 Закону №1058, в якій зазначається про перехід з одного виду пенсії на інший, безпідставно підмінює поняття, вважаючи, що призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком - це є перехід на інший вид пенсії. Але це, на думку позивача, не відповідає дійсності. Позивач як перебував на пенсії по інвалідності, так і залишається на пенсії по інвалідності, не змінюючи її вид, тільки просить змінити порядок її розрахунку та призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 33 Закону №1058, розрахувавши її відповідно до ст. 27 Закону №1058, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок розміру пенсії при зміні групи інвалідності передбачає розрахунок її із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії (в 2024 році – 7994,47 грн), а призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до норми ст. 27 Закону №1058 передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в розмірі, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (в 2024 році – 13559,41 грн), а отже відповідачем у спірних правовідносинах помилково застосовано норми ч. 3 ст.45 Закону №1058, в якій зазначається про перехід з одного виду пенсії на інший.
З огляду на скасування оскаржуваних рішень пенсійних органів суд першої інстанції зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV (надалі також – Закон № 1058).
Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частин 1, 2 статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Згідно з частиною 1 статті 31 Закону №1058-IV залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.
Частиною 1 статті 33 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Частина 2 статті 33 Закону №1058-IV встановлює, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За приписами ч.2 ст. 33 Закону №1058-IV позивачу повинна бути призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком та обчислюватися за статтею 27 цього закону за формулою:
П = Зп • Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Значення показника Зп розраховується за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. 
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати(доходу) за кожний місяць (Кзі + Кз2 + КзЗ + ... + Кзп );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
За приписами ч.2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Суд також зазначає, що перерахунок розміру пенсії при зміні групи інвалідності передбачає розрахунок її із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії (в 2024 році – 7994,47 грн), а призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до норми ст. 27 передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в розмірі, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (в 2024 році – 13559,41 грн).
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач помилково застосовує у спірних правовідносинах норми ч.3 ст.45 Закону №1058, в якій зазначається про перехід з одного виду пенсії на інший.
Так, ч.3 ст.45 Закону №1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених норм убачається, що ч.3 ст.45 Закону №1058-IV установлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. 
Разом з цим судом установлено, що позивач як перебував на пенсії по інвалідності, так і залишається на пенсії по інвалідності, не змінюючи її вид, тільки просить змінити порядок її розрахунку та призначити пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 33 Закону №1058, розрахувавши її відповідно до ст. 27 Закону №1058.
З урахуванням наведеного вище розмір пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком не може бути меншим від розміру пенсії по інвалідності II групи.
Отже, твердження відповідача про недоцільність призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком в зв`язку з її зменшенням обґрунтовано визнано судом першої інстанції протиправним.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішення № 554 відділу перерахунку пенсії №1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області від 23.07.2024, рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 30.07.2024 за №204450000343, рішення відділу перерахунку пенсії № 1 Головного управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 07.08.2024 за №204450000343.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що судом скасовані рішення відповідачів, висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії є обґрунтованим і законним.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.
За приписами пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 у справі № 520/4010/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова   О.В. Присяжнюк