ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 917/2334/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Картере В. І.
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

представники учасників справи:
представник ОСОБА_1 - Сисак В. Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2026
у складі колегії суддів: Шутенко І. А.- головуючого, Гребенюк Н. В., Слободіна М. М.
та на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.02.2026
у складі судді Білоусова С.М.
у справі № 917/2334/25
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ
На розгляд суду постало питання щодо відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. 

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
1.  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою, в якій просив суд відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, ввести процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією призначити арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича.
2. Заява мотивована тим, що існує загроза його неплатоспроможності, яка спричинена, зокрема: початком воєнної агресії з боку РФ на території України, що призвело до значного погіршення економічної ситуації, щомісячною девальвацією національної валюти, стабільно високим рівнем інфляції упродовж 2021-2025 років, стрімким зростанням цін на товари та продукти харчування. У заявника накопилися кредитні зобов`язання, які не можуть бути ним виконані у повному обсязі в наступні 12 місяців.
3. Заявник вказував, що він має прострочені зобов`язання на загальну суму 1 351 306,69 грн перед наступними кредиторами:
- ТОВ "СОС КРЕДИТ" за договором від 02.05.2025;
- ТОВ "ФІНТАРГЕТ" за договором від 18.07.2025, договором від 16.08.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ГВАДІАНА" за договором від 29.07.2025;
- ТОВ "ІННОВАЦІЯ КОМПАНІ" за договором 26.01.2024 та договором від 29.07.2025;
- ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за договором від 04.12.2024 та договором від 11.08.2025;
- ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" за договором від 18.12.2024;
- ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" за договором від 08.04.2025;
- ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАІ?НА" за договором від 15.04.2025;
- ТОВ "ФК ПРОСТО КРЕДИТ" за договором від 22.04.2025;
- ТОВ "ІННОВА-НОВА" за договором від 26.04.2025;
- ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" за договором від 26.04.2025 та договором від 08.08.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАЙГЕР ФІНАНС" за договором від 02.05.2025;
- ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" за договором від 06.05.2025;
- ТОВ "ФК НОВІ КРЕДИТИ" за договором від 06.05.2025;
- ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" за договором від 30.05.2025 та договором від 29.06.2025 - право вимоги перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ";
- ТОВ "МІЛОАН" за договором від 30.06.2025 та договором від 04.08.2025;
- ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН" за договором від 28.06.2025;
- ТОВ "АВЕНТУС УКРАІ?НА" за договором від 08.07.2025;
- ТОВ "МІСТЕР МАНІ" за договором від 17.07.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВІРА ГРУП" за договором від 29.07.2025;
- ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" за договором від 29.07.2025;
- ТОВ "КРЕДИТПРОМІНВЕСТ" за договором від 30.07.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" за договором від 30.07.2025;
- ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" за договором від 30.07.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТОП1" за договором від 31.07.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КІФ" за договором від 01.08.2025;
- ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" за договором від 02.08.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АБЕКОР" за договором від 05.08.2025 та договором від 16.08.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ" за договором від 06.08.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "БІКСБІТ" за договором від 07.08.2025;
- ТОВ "ГРОШІ 247" за договором від 17.08.2025;
- ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СУПЕРІУМ" за договором від 22.08.2025;
- ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" за договором від 15.09.2025;
- ПАТ "БАНК ВОСТОК" за договором від 03.12.2024;
- АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за договором від 26.08.2025.
4. Заявником надано суду Кредитний звіт станом на 20.11.2025, складений Українським бюро кредитних історій, копії деяких кредитних договорів, відповідей кредиторів на запити боржника та адвокатські запити щодо наявності заборгованості.
5.  ОСОБА_1 працює в Управління поліції охорони у Полтавській області та отримує заробітну плату в середньому 27 000 грн на місяць.
6. Боржник вказує на відсутність рухомого та нерухомого майна, яке може бути реалізоване для задоволення вимог кредиторів. 
7. Заявником надано суду декларації про майновий стан боржника за період 2022, 2023, 2024 роки та станом на 01.11.2025 і проект плану реструктуризації боргів.
8. Відповідно до декларацій про майновий стан боржника, сім`я ОСОБА_1 складається з:
- матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
- баби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
- сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
9. Як зазначає ОСОБА_1 , станом на 01.12.2025 є особою, стосовно якої відомості про притягнення кримінальної відповідальності, наявність не знятої чи непогашеної судимості та розшук - відсутні. Наведене підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості".
10. Заявником надано суду виписки з руху коштів по всім його рахункам, як первинні бухгалтерські документи, що можуть підтвердити заборгованість перед кредиторами.
11. Заявник стверджує, що з вересня 2025 року він повністю припинив погашення кредитів.
12. Боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність долучено відповідь Державного агентства України ПлейСіті, згідно з якою ОСОБА_1 обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх починаючи з 21.11.2025.
13. Суд першої інстанції також встановив, що ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних кредитів" листом від 27.11.2025 повідомило позичальника, що він має можливість скористатися варіантом реструктуризації боргу. Проте, боржником дана пропозиція була проігнорована.
14. ТОВ "ФК ПРОСТО КРЕДИТ" листом за вих. № 1268/11-2025 від 20.11.2025 повідомила ОСОБА_1 , що його заборгованість за договором позики № 727490 від 22.04.2025 становить 26 400 грн. При цьому, кредитор зазначив, що при погашенні суми 16 000 грн до 27.11.2025 включно Товариство гарантує списання залишку процентів за кредитом, чим заявник не скористався.
15. ТОВ "ФК "Європейська Агенція з повернення боргів" також листом від 15.12.2025 пропонувала заявнику скористатися лояльними умовами з урахуванням воєнного стану в Україні. Вказана пропозиція була також проігнорована.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду
16. 17.02.2026 ухвалою Господарського суду Полтавської області відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
17. 31.03.2026 постановою Східного апеляційного господарського суду (повна постанова складена 02.04.2026) ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.02.2026 у справі № 917/2334/25 - залишено без змін. 
18. Судові рішення мотивовані тим, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав, визначених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи касаційної скарги 
19. 17.04.2026 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.02.2026 у справі № 917/2334/25; ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . 
20. Підставами касаційного оскарження ОСОБА_1 вказує п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
21. На переконання скаржника, суди неправильно застосували положення ст. 115 КУзПБ, не врахували висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, припустилися надмірного формалізму при оцінці наданих заявником доказів та неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи. 
22. Скаржник посилається на те, що оцінка добросовісності боржника має вирішуватися після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи; судами залишено поза увагою подання боржником до Державного агентства України ПлейСіті заяви про самообмеження, що підтверджує його добросовісність, а не спростовує її, незалежно від часу її подання. Зауважує на відсутності законодавчої заборони на витрачання коштів споживчого кредиту на азартні ігри та відсутності зобов`язання витрачання позичальником коштів споживчого кредиту негайно та виключно на погашення кредитних зобов`язань. Скаржник також вважає, що суди залишили поза увагою "боргову спіраль", в якій опинився скаржник та зазначає, що отриманні кошти перенаправлялися на погашення раніше отриманих кредитів. Кошти фактично отримувались під тиском кредиторів, котрі психологічно давили на заявника, погрожували та вимагали повернути кошти. 
23.  ОСОБА_1 доводить, що існує потреба у формуванні Верховним Судом правового висновку щодо допустимості використання факту витрачання коштів на азартні ігри як критерію недобросовісності, меж оцінки поведінки боржника на стадії відкриття провадження, впливу лудоманії як захворювання на правову кваліфікацію поведінки боржника та дії боржника на підтвердження добросовісності при наявності в його житті азартних ігор. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
24. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
25. Предметом касаційного перегляду є судові рішення попередніх інстанцій, ухвалені за наслідками вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
26. В постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, на яку, зокрема, посилається скаржник, Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду зазначив, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.
27. Згідно з частиною першою статті 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
28. Ці підстави визначені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з положеннями якої боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:
2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;
3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;
4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.
29. За змістом положень статті 113, частини першої та другої статті 116 КУзПБ про наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (фізичної особи - підприємця) (постанови Верховного Суду від 27.05.2025 у справі № 906/820/24, від 10.02.2026 у справі № 906/545/25).
30. Положення частини першої статті 117 КУзПБ визначають, що у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду.
31. Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:
- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (п. 3); 
- опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (п. 4, 5);
- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника (п. 6);
- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (п. 7);
- відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях (п. 8);
- декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (п. 11);
- інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (п. 14).
32.  Отже, з урахуванням положень частини третьої статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 КУзПБ. Подібний за змістом висновок викладений, зокрема у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 902/227/20, від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20 та від 18.01.2024 у справі № 911/2308/23, від 27.05.2025 у справі № 906/820/24, від 10.02.2026 у справі № 906/545/25.
33. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 3 ст. 119 КУзПБ).
34. Згідно з частиною четвертою статті 119 КУзПБ господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо:
1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;
2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду;
3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;
4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.
35. Наведений перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає, оскільки зазначена норма за ступенем визначеності є абсолютно визначеною. У цих висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, сформульованої в постановах 24.01.2024 у справі № 902/1014/23 (пункт 21), від 12.11.2024 у справі № 922/2623/21 (пункт 7.14).
36. Отже, на стадії підготовчого засідання у справі судом надається оцінка відповідності поданої заяви боржника за формою та змістом вимогам статтям 115, 116 КУзПБ та наявності / відсутності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за частиною четвертою статті 119 КУзПБ, за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №924/622/23).
37. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, на яку також посилається скаржник в касаційній скарзі, зауважив, що у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).
38. Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.
39. Законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.
40. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.
41. Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 вказував на наявність прострочених зобов`язань на загальну суму 1 351 306,69 грн перед фінансовими установами, які він не може самостійно погасити без застосування процедур, передбачених КУзПБ. 
42. Дослідивши подану ОСОБА_1 заяву та додані до неї докази, суди установили, що:
- що з наданих боржником виписок з руху коштів неможливо здійснити ідентифікацію платежу, дані про здійснені операції. Виписки з руху коштів по картці не підтверджують операцій по кредитним договорам з фінансовими установами, оскільки не містять реквізитів контрагентів та призначення платежу. З деяких операцій з карткового рахунку боржника взагалі неможливо ідентифікувати проведену ним платіжну операцію, наприклад: переказ зі своєї карти, переказ з карти на карту, зарахування коштів на ПР за операцію MS/VD: НОМЕР_4 \ Код авторизації N8KA03, тощо,
- з долученого заявником списку кредиторів вбачається, що заявником за період квітня-серпня 2025 року було укладено понад 40 кредитних договорів з фінансовими установами,
- стверджуючи про те, що з вересня 2025 року заявник повністю припинив погашення кредитів, 15.09.2025 ОСОБА_1 було укладено новий кредитний договір з ТОВ "Сіроко Фінанс",
- заявником не вказано мети отримання кредитів в такій кількості та розмірі за такий короткий проміжок часу з урахуванням того, що він є працездатною та працевлаштованою особою,
- з наявних в матеріалах справи виписок щодо руху коштів по картці за період з 01.01.2025 по 28.11.2025, виписки по рахунку з 01.01.2025 по 27.11.2025 вбачається, що боржником постійно та на регулярній основі витрачались кошти на участь в азартних іграх, про що свідчать назва у виписках "Flavbet" - платформа онлайн-казино.
43. Судом апеляційної інстанції враховано, що більшість кредитів були оформлені боржником в період квітень - серпень 2025 року, тобто вже під час тривалої агресії РФ та введення військового стану, що спростовує твердження ОСОБА_1 в заяві про те, що загроза його неплатоспроможності спричинена початком воєнної агресії. Стверджуючи про так звану "боргову спіраль", заявник не надав доказів тиску з боку кредиторів, не довів, що підписував кредитні договори під примусом, звернення до правоохоронних органів та відкриття кримінального провадження з цього приводу тощо.
44. Заява ОСОБА_1 про обмеження в доступі до азартних ігор була досліджена судами попередніх інстанцій та, з урахуванням отримання заявником кредитів у період квітня-вересня 2025 року, подання заяви про обмеження доступу до азартних ігор у листопаді 2025 та звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у грудні 2025 не визнана судами такою, яка підтверджує добросовісну поведінку заявника. Суд апеляційної інстанції виснував, що витрата отриманих кредитних коштів на азартні ігри та звернення із заявою про неплатоспроможність в тому ж році, коли такі кошти отримані, не може свідчити про добросовісність боржника, а дає підстави для висновку про те, що боржник намагається уникнути обов`язку з повернення кредитів.
45. Судами попередніх інстанцій також враховано відсутність бажання заявника досягти компромісу з кредиторами, яка полягає у відсутності реагування на пропозиції реструктуризації боргу, списання заборгованості залишків по відсотках за кредитом у разі часткового погашення основного боргу.
46. Окрім того, апеляційний господарський суд також врахував, що вказуючи на неможливість погашення заборгованості за кредитами, заявник оплачує послуги адвоката та планує оплатити роботу арбітражного керуючого і, посилаючись у заяві на витрачання коштів для придбання споживчих товарів та для життя, у значній мірі використовував їх для участі в азартних іграх; будучи працездатною особою, не надав жодних доказів того, що він намагався знайти можливість отримати більший дохід для сплати своєї заборгованості перед кредиторами у інший спосіб, а скористався легким способом швидкого отримання коштів (отримати кредит).
47. Врахувавши наведене, суди дійшли висновку, що поведінка боржника є явно не добросовісною, містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, боржник має на меті лише фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що свідчить про зловживання правом боржника на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.
48. Отже, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами попередніх інстанцій в повній та достатній мірі було надано оцінку поданій ОСОБА_1 заяві, наведеним ним підставам для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, оцінено у сукупності подані заявником докази та надано оцінку обставинам добросовісності боржника. 
49. Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини, Верховний Суд погоджується з висновками судів в оскаржуваних судових рішеннях про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_6 , оскільки зазначені заявником обґрунтування підстав для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність в розумінні положень ст. 115 КУзПБ не знайшли свого документального підтвердження.
50. Доводи скаржника в касаційній скарзі фактично зводяться до незгоди скаржника із наданою судами попередніх інстанцій оцінкою поданій скаржником заяві про обмеження доступу до азартних ігор в контексті добросовісної поведінки скаржника. Натомість такий доказ, з урахуванням статей 76-79, 86 ГПК України, був оцінений судами обох інстанцій як окремо, так і в сукупності з іншими, наданими заявником, а незгода скаржника із висновкам судів та ухваленими рішеннями не свідчить про порушення ними норм процесуального закону чи неповноти дослідження доказів.
51. Твердження скаржника про відсутність законодавчої заборони використання кредитних коштів на азартні ігри, Верховний Суд вважає недоречним, оскільки такі доводи також не свідчать на користь добросовісності заявника. 
52. Посилання скаржника на неврахування висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставним, натомість судами правильно враховані висновки, викладені у вказаній постанові, щодо оцінки добросовісності заявника. 
53. Крім того, посилання скаржника на неврахування висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 щодо призначення інституту неплатоспроможності фізичних осіб не спростовують обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій у цій справі про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Фактично скаржник лише цитує загальні висновки Верховного Суду в цій частині і не обґрунтовує та не конкретизує, в чому полягає невідповідність висновків судів попередніх інстанцій висновкам Верховного Суду. Посилання скаржника не свідчать про неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права у справі.
54. Щодо підстави касаційного оскарження, визначеної п. 3 ч. 2 чт. 287 ГПК України та доводів скаржника про необхідність формування Верховним Судом правового висновку щодо допустимості використання факту витрачання коштів на азартні ігри як критерію недобросовісності боржника, колегія суддів зазначає наступне.
55. Відповідно до п. 3 ч. 2 чт. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
56. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
57. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 вказав, що при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 чт. 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (постанова Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19).
58. Крім того, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи. 
59. Проте, скаржник в касаційній скарзі не вказав щодо застосування якої конкретної норми права існує необхідність формування висновку Верховного Суду і не конкретизував (з посиланням на особливості фактичних обставин справи) змісту правовідносин, в яких висновок щодо застосування цих норм відсутній.
60. Натомість аргументи скаржника фактично зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин та спрямовані на спонукання суду касаційної інстанції здійснити переоцінку наявних у справі доказів, у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, що не узгоджується із приписами ст. 300 ГПК України. 
61. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть різнитися залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 указаної Конвенції, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", заява № 63566/00, пункт 23). 
62. Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
63. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України). 
64. Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 308, ст. 309 ГПК України, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова та ухвала судів попередніх інстанцій - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат
65. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.02.2026 у справі №917/2334/25 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

В. Картере