Справа № 761/18502/17
Провадження №1-кп/761/170/2026 
В И Р О К 
іменем України
15 травня 2026 року 
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 42016101100000152 від 24.05.2016 року, по обвинуваченню 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Межирічка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 190 КК України,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Києва, громадянки України, з вищою освітою, заміжню, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участі:
сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 
обвинувачених - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
захисника адвоката - ОСОБА_6 

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що в невстановлений час, у невстановленому місці у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спільно із невстановленою слідством особою на ім?я « ОСОБА_7 », відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману у великих розмірах.
З цією метою, діючи за попередньою змовою групою осіб останні, видаючи себе за представників громадських організацій, які співпрацюють із ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом допомоги у отриманні соціального житла для ветеранів АТО почали підшукувати осіб, які приймали участь у проведенні антитерористичної операції на сході країни з метою подальшого заволодіння їхніми грошовими коштами у великих розмірах шляхом обману.
Так, на початку травня 2016 року ОСОБА_8 зустрівся в кафе біля метро «Виставковий центр» у м. Києві, більш точну дату та місце встановити не виявилось за можливе, зі своїм знайомим ОСОБА_9 , який у свою чергу познайомив останнього із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановленою слідством особою на ім?я « ОСОБА_7 ». У свою чергу останні, видаючи себе за порядних та релігійних осіб, які піклуються та допомагають не лише ветеранам АТО, учасникам бойових дій, а й дітям, запропонували ОСОБА_10 сприяти у вирішенні питання виділення йому житла у місті Києві.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із невстановленою слідством особою на ім?я « ОСОБА_7 », маючи на меті заволодіти грошовими коштами ОСОБА_11 у великих розмірах, вводячи останнього в оману, повідомили, що їх благодійний фонд закупає квартири, які через ІНФОРМАЦІЯ_3 розподілялися між ветеранами АТО. У зв?язку із тим, що кількість ветеранів АТО значно перевищувала кількість закуплених квартир, то для отримання житла
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом із невстановленою слідством особою на ім?я « ОСОБА_7 » запропонували ОСОБА_12 передати їм грошові кошти у сумі 15 000 доларів США для подальшої їх передачі посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підтвердження своїх слів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спільно із невстановленою слідством особою на ім?я « ОСОБА_7 » надали потерпілому копію підробленого листа за підписом секретаря ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 № 532/16-2-1 від 05.05.16 на адресу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо виділення житла ветеранам АТО із відповідним переліком осіб, серед яких вказано також прізвище ОСОБА_11 .
На одній із зустрічей з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 останні повідомили ОСОБА_8 , що у разі якщо він приведе із собою ще осіб, які є бійцями АТО та яких зацікавить їхня пропозиція отримання квартири за 15 000 доларів США, то вони зроблять ОСОБА_8 знижку та йому необхідно їм передати лише 12 000 доларів США.
Під час зустрічі, 13.06.16 у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запевнили ОСОБА_11 , що документи на його квартиру майже готові та він в найближчий час отримає квартиру. ОСОБА_2 з метою переконання ОСОБА_16 у своїй добропорядності, повідомив, що за передані грошові кошти ОСОБА_8 напише йому розписку про отримання у борг 12 000 доларів США.
Після написання розписки ОСОБА_2 про отримання в борг грошових коштів у сумі 12 000 доларів США 13.06.2016 приблизно о 20:10 год. у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_2 отримав імітаційні засоби - папери ззовні схожі на банкноти доларів США номіналом 100 доларів США у кількості 120 штук, після чого останнього затримано працівниками прокуратури.
Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили усі необхідні дії, спрямовані на досягнення злочинної мети.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на заволодіння чужими майном у великих розмірах шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції закону № 270-VI від 15.04.2008).
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив закінчений замах на заволодіння чужими майном у великих розмірах шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції закону № 270-VI від 15.04.2008).

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України. 
Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.2 ст.15 ч.3 ст. 190 КК України не визнав, та повідомив, що займається волонтерською діяльністю з 2009 року. За його словами, із заявником він познайомився наприкінці 2016 року через спільного знайомого. У той період вони шукали можливість позичити гроші, і заявник запропонував свою допомогу. Він також зазначив, що заявник ОСОБА_17 шукав житло для купівлі, у зв`язку з чим обвинувачений познайомив його зі своєю знайомою, не знаючи про те, що вона є шахрайкою.
Повертаючись до подій, пов`язаних із зустріччю у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_4 », обвинувачений зазначив, що вона відбулася у червні 2016 року. За його словами, вони зустрілися у другій половині дня та спілкувалися на різні теми, зокрема говорили про благодійність, релігію та інші життєві питання. ОСОБА_2 наголосив, що в той день у нього не було наміру зустрічатися з заявником з метою отримання грошей. За його словами, саме заявник зателефонував обвинуваченому та запропонував зустріч, під час якої запропонував фінансову допомогу. Разом із тим подружжя погодилося прийняти гроші лише у борг під розписку. Обвинувачений повідомив, що у розписці було зазначено, що кошти мають бути повернуті протягом двох місяців, а сторони визнавали цей правочин договором позики. Після написання розписки заявник поклав гроші на стіл, після чого до приміщення одразу зайшли працівники оперативних підрозділів. Прокурор посилається на відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідно до яких заявник стверджує, що передавав гроші обвинуваченому з метою придбання житла. Водночас обвинувачений це заперечує. Зазначає, що вважає себе потерпілим у цій ситуації, однак із відповідними заявами до правоохоронних органів з цього приводу не звертався

Обвинувачена ОСОБА_3 допитана у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України не визнала, та повідомила, що вона разом із чоловіком зустрічалася із заявником у ресторані, де й відбувалися подальші події. На той час у їхній сім`ї перебувала під опікою дівчинка, яку вони взяли з дитячого будинку. Обвинувачена зазначила, що у дитини була складна проблема зі здоров`ям - відсутня частина черепної кістки, у зв`язку з чим дитина не могла ходити. Вони шукали можливість провести необхідну операцію та збирали кошти на її лікування. За словами обвинуваченої, грошові кошти їм позичив заявник під розписку. Вона повідомила, що після зустрічі в ресторані та вилучення грошових коштів її чоловіка було затримано та забрано правоохоронними органами, а її саму повезли додому для проведення обшуку. Обвинувачена зазначила, що вважає себе та свого чоловіка потерпілими у цій ситуації.
Пояснила, що не пам`ятає, як звали заявника. За її словами, вона бачила його лише двічі та особисто з ним раніше знайома не була. Познайомилася з ним через спільного знайомого. Вона також повідомила, що разом із чоловіком понад десять років опікується дитячим будинком - центром реабілітації дітей, які залишилися без батьківського піклування. Вони допомагали таким дітям, які після досягнення повноліття мали залишати дитячий будинок, не маючи власного житла. Зокрема, вони намагалися знайти для них недороге житло, допомагали з вступом до коледжів чи інститутів та надавали іншу підтримку. У процесі такої діяльності, за словами обвинуваченої, вони познайомилися з жінкою, яку вона назвала «аферисткою», яка пропонувала недороге житло. Саме через неї вони розглядали можливість придбання житла. Разом із тим гроші у заявника вони, за словами обвинуваченої, хотіли позичити саме для проведення операції дитині. Вона зазначила, що на той момент, у 2016 році, така операція коштувала понад сто тисяч гривень.
Обвинувачена пояснила, що заявник запропонував їм грошову допомогу, оскільки знав про їхню благодійну діяльність. Водночас вона разом із чоловіком відмовилися брати гроші безоплатно, пояснивши, що можуть погодитися лише на позику під розписку. Про можливі інші наміри заявника вона не замислювалася, оскільки вважала, що він проявив людське співчуття до їхньої ситуації. Термін, на який вони планували позичити кошти, вона не пам`ятає. Зустрічі із заявником відбувалися у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а до цього - у кафе на Харківському шосе. За її словами, під час цих зустрічей вони спілкувалися у дружній атмосфері, розмовляли на різні теми, зокрема про релігію та Бога .
У ході розгляду було зафіксовано, що обвинувачена спілкувалася із заявником про можливість придбання житла та квартири. За її словами, заявник проявляв зацікавленість у придбанні житла. Вона пояснила, що мала номер телефону жінки, яку називала «аферисткою», оскільки цей контакт їй раніше порадили. З цієї причини вона передала номер телефону заявнику. Обвинувачена зазначила, що раніше її знайомі через цю жінку знайшли житло, тому вона вважала, що їй можна довіряти.
Прокурор звернув увагу на те, що із записів розмов випливало, що заявник передавав 12 тисяч доларів США саме за придбання житла. Обвинувачена з цим твердженням не погодилася та пояснила, що вони погодилися взяти гроші лише у борг під розписку, що, за її словами, і було зазначено у відповідному документі.
Також обвинувачена повідомила, що жодного листа, про який згадується в обвинувальному акті, вона не передавала. Події відбувалися у стані сильного хвилювання та метушні. Вона зазначила, що її залякали, повідомивши, що її чоловіка не відпустять, після чого правоохоронці разом із нею поїхали проводити обшук. За її словами, обшук проводився у їхньому будинку, де було присутньо приблизно троє понятих. Вона погодилася на проведення обшуку, оскільки переживала за моральний стан своєї літньої матері та дитини, побоюючись, що обшук можуть провести без її присутності. На завершення обвинувачена зазначила, що вважає себе невинною та наголосила, що не мала наміру заволодіти чужим майном шляхом обману.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , надав показання, що пам`ятає подію, яка відбувалася у ресторані « Млин ». За його словами, там відбувалася зустріч чоловіка з чоловіком та жінкою. У подальшому, як стало відомо свідку, під час цієї зустрічі передавалися грошові кошти у сумі 15 тисяч доларів США за сприяння у придбанні земельної ділянки або квартири.
Свідок пояснив, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_6 запросили його взяти участь у зазначених діях. На той момент він перебував на цивільній посаді, у зв`язку з чим мав можливість бути залученим як учасник відповідних процесуальних дій. При цьому, коли його запросили, йому не повідомили, що саме буде відбуватися. Про характер заходу йому стало відомо лише тоді, коли безпосередньо почали проводитися слідчі дії. Також йому було повідомлено, що розголошувати інформацію про ці обставини буде заборонено.
За словами свідка, його запросили до одного з будиночків на території ресторану, де була встановлена камера відеоспостереження. У цьому приміщенні здійснювався запис розмови, яка відбувалася в сусідньому будиночку між особами, що зустрічалися.
У подальшому, після того як між учасниками зустрічі було досягнуто певної домовленості, до приміщення зайшли слідчі та працівники поліції разом зі свідком. Усередині вони побачили жінку та чоловіка, які перебували з одного боку столу, а також ще одного чоловіка, який знаходився з іншого боку. Після цього працівники правоохоронних органів розпочали вилучення грошових коштів. Свідок зазначив, що йому не відомо, чи були ці кошти справжніми.

На підтвердження події злочину та вини обвинувачених у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: витяг з ЄРДР №42016101100000152 від 24.05.2016; постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 24.05.2016; постанова про створення слідчої групи від 11.08.2016 року; заява потерпілого ОСОБА_8 щодо залучення його до конфеденційного співробітництва від 25.05.2016 року; протокол огляду речей, а саме мобільного телефону потерпілого з фототаблицею; запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.05.16; відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_7 від 27.05.16 №1000\18-1-17; доручення в порядку ст.36 КПК України та лист щодо виконання даного доручення; протокол огляду особи яка проводитиме імітацію злочину та вручення імітаційних засобів від 13.06.2016 року; супровідни листа з ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо надіслання розсекречених ухвал; ухвала апеляційного суду м.Києва від 26.05.2016 року щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій; клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 25.05.16; постанова про проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки та використання імітаціного засобу від 30.05.16; доручення оперативного підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій від 16.05.16 та 26.05.16; протокол за результатом проведення оперативно-технічного заходу в рамках кримінального провадження №42016101100000152 від 14.06.16; протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі імітування злочину від 06.09.16; протокол огляду місця події від 13.06.2016 року; заява ОСОБА_2 щодо огляду його автомобіля від 13.06.16; протокол огляду автомобіля від 13.06.16; заява ОСОБА_3 щодо обшуку квартири; протокол обшуку від 14.06.16; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_2 від 14.06.16; протокол огляду місця події від 14.06.14 року; постанова про визнання речовим доказом від 15.06.16; підробний лист секретаря ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.05.2016 №562119-3-1 за підписом ОСОБА_13 ; розписки щодо отримання коштів у борг; лист клопотання до Голови Правління кооперативу ОК « ІНФОРМАЦІЯ_9 » ОСОБА_20 ; розписка ОСОБА_2 дана ОСОБА_8 про отримання 12000 доларів США; запит до ІНФОРМАЦІЯ_7 від 12.07.16; відповідь на запит з ОСОБА_21 від 09.08.2016 року; клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів від 15.07.16; ухвала ІНФОРМАЦІЯ_10 від 01.08.16; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 31.08.16 року; довідка аналіз технічної інформації по факту шахрайських дій відносно громадянина ОСОБА_8 , що мала місце 13.06.16; імітаційн засобиу вигляді доларів США; протокол огляду місця події від 14.06.16; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.05.16 та 13.06.16; характеризуючи матеріали на обвинувачених.
Суд, допитавши обвинувачених, заслухавши показання свідка, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків. 
Суд приходить до висновку, щонадані сторонами документи є належними доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їм злочину повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спільно із невстановленою слідством особою на ім?я « ОСОБА_7 », відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману у великих розмірах.
З цією метою, діючи за попередньою змовою групою осіб останні, видаючи себе за представників громадських організацій, які співпрацюють із ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом допомоги у отриманні соціального житла для ветеранів АТО почали підшукувати осіб, які приймали участь у проведенні антитерористичної операції на сході країни з метою подальшого заволодіння їхніми грошовими коштами у великих розмірах шляхом обману. 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спільно із невстановленою слідством особою на ім?я « ОСОБА_7 » надали потерпілому копію підробленого листа за підписом секретаря ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 № 532/16-2-1 від 05.05.16 на адресу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо виділення житла ветеранам АТО із відповідним переліком осіб, серед яких вказано також прізвище ОСОБА_11 .
На одній із зустрічей з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 останні повідомили ОСОБА_8 , що у разі якщо він приведе із собою ще осіб, які є бійцями АТО та яких зацікавить їхня пропозиція отримання квартири за 15 000 доларів США, то вони зроблять ОСОБА_8 знижку та йому необхідно їм передати лише 12 000 доларів США.
Під час зустрічі, 13.06.16 у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запевнили ОСОБА_11 , що документи на його квартиру майже готові та він в найближчий час отримає квартиру. ОСОБА_2 з метою переконання ОСОБА_16 у своїй добропорядності, повідомив, що за передані грошові кошти ОСОБА_8 напише йому розписку про отримання у борг 12 000 доларів США.
Після написання розписки ОСОБА_2 про отримання в борг грошових коштів у сумі 12 000 доларів США 13.06.2016 приблизно о 20:10 год. у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_2 отримав імітаційні засоби - папери ззовні схожі на банкноти доларів США номіналом 100 доларів США у кількості 120 штук, після чого останнього затримано працівниками прокуратури. 
Усі вказані обставини знайшли свої підтвердження у судовому засіданні. Підроблений лист за підписом секретаря ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 № 532/16-2-1 від 05.05.16 на адресу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо виділення житла ветеранам АТО із відповідним переліком осіб, серед яких вказано також прізвище ОСОБА_22 наданий обвинуваченими потерпілому який він передав слідству, безпосередньо свідчить що версія обвинувачених що нібито грошові кошти ними бралися на операцію дитини під боргову розписку не відповідає дійсності. З відповіді апарату ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що даного листа ніколи не існувало, а так само як і запиту до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо його отримання. Надання розписки було вчинено обвинуваченими для прикриття своїх шахрайських дій. Тим більше дані дії проходили під контролем правоохоронців та безпосередньо були зафіксовані. Дані події також підтверджуються і протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 , від 25.05.2016, 13.06.2016, який не допитаний у судовому засіданні оскільки останній зник безвісті під час бойових дій, однак враховуючи дані обставини суд враховує дані протоколи як докази по справі, в яких потерпілий безпосередньо розповідає про шахрайські дії обвинувачених. Крім того обставини щодо обіцянки надання квартири через РНБО, вимагання за це неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 12000 доларів США, підтверджується і протоколом огляду особи яка проводитиме імітацію злочину та вручення імітаційних засобів від 13.06.2016 року; супровідним листом з ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо надіслання розсекречених ухвал; ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26.05.2016 року щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій; клопотанням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 25.05.16; постановою про проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки та використання імітаційного засобу від 30.05.16; дорученням оперативного підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій від 16.05.16 та 26.05.16; протоколом за результатом проведення оперативно-технічного заходу в рамках кримінального провадження №42016101100000152 від 14.06.16; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі імітування злочину від 06.09.16; протокол огляду місця події від 13.06.2016 року. Показами свідка ОСОБА_19 . Дані докази обвинувачені нічим спростувати у судовому засіданні не змогли. 
Тому, позиція обвинувачених на думку суду, є позицією захисту з метою уникнення від покарання, так як обвинувачені заперечували щодо кваліфікації своїх дій на досудовому слідстві. Дані твердження обвинувачених не спростовують того факту, що вони вчинили усі дії для досягнення своє мети, однак не змогли довести свій умисел до кінця з незалежних від них причин.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ., у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, закінченому замаху на заволодіння чужим майном у великих розмірах шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 190 КК України доведена і вони повинні нести відповідальність за вчинене. 
При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено. 
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що вони раніше не судимий, характеризується позитивно. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі.
Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченої, що вона раніше не судима, характеризується позитивно. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі.
Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений. 
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню залишити при матеріалах справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 190 КК України (в редакції закону № 270-VI від 15.04.2008) та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 3 (три) роки.
ОСОБА_3 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 190 КК України (в редакції закону № 270-VI від 15.04.2008) та призначити їй за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 3 (три) роки.
Речові докази по справі залишити при матеріалах справи.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1