ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

17 червня 2026 року	Справа №160/2262/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 17.03.2026 року, просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, висловлене у листі від 20 січня 2026 року, про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити мені пенсію по інвалідності третьої групи як особі, яка набула інвалідність в період проходження військової служби (згідно ст. 18 Закону № 2262-XII), з моменту настання інвалідності, тобто з 14 січня 2025 року, та виплатити нараховані суми.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон №2262-XII) у зв`язку з набуттям інвалідності третьої групи саме під час проходження військової служби. Отримавши від ТЦК документи для призначення пенсії по інвалідності, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням №0401050766 від 07 січня 2026 року відмовило у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що за даними витягу з рішення експертної команди лікарні від 11.03.2025, причина інвалідності вказана як “загальне захворювання”. При цьому будь-які інші надані позивачем докази (довідку ВЛК, що підтверджує зв`язок із службою, та документи, що підтверджують факт настання інвалідності під час служби) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оцінені не були.
Вважаючи, протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою від 19 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, яка буде відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.160 КАС України в частині визначення змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; та заяви з обґрунтуванням необхідності залучення третіх осіб до розгляду справи.
17.03.2026 року на виконання ухвали від 19 лютого 2026 року до суду від позивача надійшла уточнена позивна заява та заява про обґрунтування залучення третіх осіб.
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. 
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
15 квітня 2026 року до суду через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовної заяви, з огляду на наступне. Комунальним некомерційним підприємством “Глухівська міська лікарня” Глухівської міської ради надано довідку № 1024 військово-лікарської комісії, у якій позивачу визначено діагноз - Вертеброгенна тораколюмбалгія, стійкий больовий синдром, м`язово - тонічний синдром з порушенням статико - динамічної функцій хребта 1-2 (один-два) ступеня, на тлі розповсюдженого остеохондрозу спонділоартрозу та спондільозу хребта. Кили МХД Th10-Thll Thll-Th12. множинні протрузії МХД L4-S1, CS-C7, Th-Th12. Варикозна хвороба нижніх кінцівок С2 (підшкірних). Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Відповідно до витягу з оцінювання повсякденного функціонування особи, номер витягу 72/25/799/B, дата прийняття рішення 11.03.2025, номер рішення 72/25/799/P/, зазначено основний діагноз: М54.6 - біль у грудному відділі хребта, супутні діагнози: 111.9 - гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності, 183.9 - Варикозне розширення вен нижніх кінцівок без виразки та запалення. Причина інвалідності визначено як загальне захворювання. Діагнози, що встановлені у довідці № 1024, і є пов`язаними з проходженням військової служби не співпадають з діагнозами, на підставі яких винесено рішення про встановлення інвалідності та не відповідають критеріям, визначеним в п. 5,6,7 Постановою КМУ від 15 листопада 2024 р. №1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”. За даними витягу з рішення експертної команди Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №6 Дніпропетровської міської ради» від 11.03.2025 №72/25/799 причина інвалідності позивача — загальне захворювання. Інформації про отримання інвалідності в період проходження служби позивачем, яка б давала можливість отримати позивачу змогу на отримання пенсії по інвалідності, відповідно до вимог Закону України “ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” № 2262-XII експертною командою Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №6 Дніпропетровської міської ради» від 11.03.2025 № 72/25/799 не надано. Таким чином, підстави для призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” 2262-XII, відсутні.
15 квітня 2026 року до суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він вважає викладені у відзиві заперечення необґрунтованими та такими, що не спростовують позовні вимоги, з огляду на наступне. Щодо неправильного застосування відповідачем статті 18 Закону № 2262-XII. Відповідно до статті 18 Закону № 2262-XII: пенсії по інвалідності призначаються у разі, якщо інвалідність настала в період проходження військової служби. У даній справі цей факт є встановленим та підтвердженим належними доказами, а саме: інвалідність III групи встановлена рішенням експертної команди від 11.03.2025; датою настання інвалідності визначено 14.01.2025; військову службу я проходив до 31.03.2025. Таким чином, інвалідність настала саме в період проходження військової служби, що є самостійною і достатньою підставою для призначення пенсії відповідно до статті 18 Закону № 2262-XII. Щодо безпідставності твердження про відсутність інформації про настання інвалідності під час служби позивач зазначає, що дата встановлення інвалідності (14.01.2025) прямо зазначена у витягу з рішення експертної команди, на який сам відповідач посилається у відзиві. Водночас факт проходження позивачем військової служби до 31.03.2025 відповідачем не заперечується. Отже, наявні у справі докази однозначно підтверджують, що інвалідність настала під час проходження служби, а твердження відповідача про відсутність такої інформації не відповідає фактичним обставинам справи. Щодо неправомірного ототожнення відповідачем причин інвалідності з підставами для призначення пенсії. Відповідач помилково ототожнює: причину інвалідності (медичну категорію), з умовами призначення пенсії (юридичною категорією). Для застосування статті 18 Закону № 2262-XII вирішальним є саме час настання інвалідності, а не її причина. Таким чином, навіть у випадку визначення причини інвалідності як “загальне захворювання”, це не спростовує встановленого факту, що інвалідність настала під час проходження військової служби. Щодо ігнорування відповідачем висновку військово-лікарської комісії, відповідач у відзиві посилається на довідку ВЛК №1024 від 13.11.2024, однак робить необґрунтований висновок про її невідповідність висновкам експертної команди. Водночас, у самій довідці ВЛК прямо зазначено: “Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби”. А тому позивач, просить відхилити доводи, викладені у відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходив військову службу у Збройних Силах України з 22 липня 2024 року по 31 березня 2025 року.
13 листопада 2024 року Комунальним некомерційним підприємством "Глухівська міська лікарня" Глухівської міської ради було проведено медичний огляд старшого солдата ОСОБА_1 та було діагностовано захворювання. Висновок ВЛК №1024 від 13.11.2024 підтверджує наявність захворювання, яке має причинний зв`язок із проходженням військової служби, що прямо зазначено: "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".
На підставі цього захворювання ОСОБА_1 було встановлено інвалідність III групи з 14.01.2025 року, що підтверджується витягом з рішення ЕКОПФО №72/25/799/В від 11.03.2025 року.
07.05.2025 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про призначення пенсії по інвалідності у зв`язку з набуттям під час проходження військової служби ІІІ групи інвалідності на підставі ст. 18 та пункту б ст. 20 розділу ІІІ Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0401050766 від 07 січня 2026 року за результатом розгляду документів ОСОБА_1 про призначення пенсії, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" - відмовлено, у зв`язку з тим, що за даними витягу з рішення експертної команди Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №6 " Дніпропетровської міської ради від 11.03.2025 року №72/25/799 причиною інвалідності ОСОБА_1 є загальне захворювання. Таким чином, в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 20 Закону №2262-ХІІ відмовлено. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, та деяких інших осіб, визначає Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ, згідно з яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
Відповідно до статті 18 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Відповідно до статті 21 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:
а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);
б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Відповідно до статті 26 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.
Відповідно до пункту “б” частини 1 статті 50 Закону України №2262-ХІІ Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Відповідно до пункту “е” частини 1 статті 50 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю після закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби чи внаслідок нещасного випадку або захворювання, що мали місце після звільнення їх зі служби, - з дня встановлення їм інвалідності.
Відповідно до статті 19 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України, залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.
Статтею 20 цього Закону визначено, що залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:
а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.
Заява про призначення пенсії згідно до статті 48 Закону України №2262-ХІІ подається в електронній або паперовій формі до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.
Пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.
Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі Порядок №3-1), який містить такі норми:
I. Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії
1. Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - орган, що призначає пенсію).
2. Заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.
11. Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).
ІI. Документи, які необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший та виплати пенсії, допомог
2. До заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:
1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку);
2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;
3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);
4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (додаток 8 до цього Порядку);
5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);
6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року №13-1) (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") (для призначення пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону);
7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу;
8) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.
Для призначення пенсії по інвалідності орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) виписку з акту огляду МСЕК про визнання заявника особою з інвалідністю.
Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 року за №1294/26071, затверджене Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (надалі - Положення №530), яке містить такі норми:
І. Загальні положення
1.1. Цим Положенням визначається порядок:
- оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років, по інвалідності та в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"
1.2. Призначення і виплата пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей здійснюються органами Пенсійного фонду України відповідно до Закону.
1.3. Військовослужбовцям, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону, пенсії призначаються і виплачуються після звільнення їх з військової служби.
ІІІ. Порядок оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій
3.1. Оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Закону, а також визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям (крім колишніх військовослужбовців строкової військової служби), здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними ТЦКСП згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402.
3.2. Заяви про призначення/перерахунок пенсій за формою, передбаченою додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", подаються до головних управлінь Пенсійного фонду України за місцем проживання заявника через відділи соціального забезпечення (відділи оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат) обласних ТЦКСП.
3.8. Обласний ТЦКСП у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії:
- приймає від заявника необхідні документи, донараховує вислугу років до дня звільнення військовослужбовця з військової служби та оформлює подання про призначення пенсії за формою, встановленою додатком 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій;
- передає перший примірник подання та документи, зазначені в пунктах 3.3 - 3.6 цього розділу, до головного управління Пенсійного фонду України за місцем реєстрації особи;
3.9. Днем звернення за призначенням пенсії є день надходження до відповідного органу Пенсійного фонду України, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Суд установив, що позивачу у період проходження військової служби проведено медичний огляд ВЛК, якою було діагностовано захворювання, яке має причинний зв`язок із проходженням військової служби, що прямо зазначено у довідці №1024: "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби". На підставі цього захворювання ОСОБА_1 було встановлено інвалідність III групи з 14.01.2025 року, що підтверджується витягом з рішення ЕКОПФО №72/25/799/В від 11.03.2025 року. Позивач набув право на пенсію по інвалідності на умовах Закону №2262-ХІІ. Втім зміг реалізувати таке право лише після звільнення з військової служби, яке відбулося за наказом №95 від 31.03.2025 року. Позивач, дотримуючись процедури призначення пенсії по інвалідності, унормованої Порядком №3-1, звернувся до уповноваженого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про призначення йому такої пенсії. Цей уповноважений структурний підрозділ, керуючись Положенням №530 направив документи до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Останній направив документи та подання про призначення пенсії до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, який їх отримав 29.12.2025 року.
Відповідачем не заперечується факт подання позивачем всіх визначених законодавством документів, водночас відповідач стверджував про невідповідність поданих документів в частині причинного зв`язку інвалідності.
Разом з тим, з приписів Положення № 530 не вбачається обов`язку Пенсійного органу перевіряти зміст поданих документів, що стосується причинного зв`язку настання інвалідності.
З аналізу наведених вище положень слідує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0401050766 від 07 січня 2026 року про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо дати, з якої підлягає призначення пенсії позивачу. 
Стаття 50 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” визначає строки призначення пенсій.
У відповідності з п. б ч. 1 ст. 50 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, пенсії відповідно до цього Закону призначаються, зокрема, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону №2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Отже, за положенням Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення виникає та пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби. У разі несвоєчасного звернення особи за призначенням пенсії, така пенсія призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Отже, у даному випадку строк призначення пенсії встановлений п. б ч. 1 ст. 50 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, тобто з наступного дня після звільнення позивача з військової служби з 01.04.2025 року, оскільки з 31.03.2025року позивач виключений зі списків особового складу та набув право на отримання пенсії по інвалідності на підставі Закону №2262-XII.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат на його користь не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ЄДРПОУ 21910427), треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0401050766 від 07 січня 2026 року про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пенсію по інвалідності третьої групи як особі, яка набула інвалідність в період проходження військової служби у відповідності до положень ст. 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII, з 01.04.2025 року.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева