ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/9/26
381/5068/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
в складі 
головуючого судді:  Осаулової Н.А.,
за участю секретаря:  Слюсар Я.В.,
представника позивача:   ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєва Альона Василівна, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження, - 
в с т а н о в и в :
У вересні 2025 року ОСОБА_2 (далі – позивач) через представника ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 (далі – відповідач), треті особи: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєва Альона Василівна, у якому просила суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_5 є її батьком та внести відповідні зміни до актового запису про народження позивача.
У подальшому, ухвалою суду від 24 листопада 2025 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2000 року мати позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. У період спільного проживання у них народилась донька - ОСОБА_2 (позивач). Під час реєстрації народження позивача дані про батька були записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. З 2014 року мати позивача та її батько припинили спільне проживання та сімейні відносини. Позивач проживала з матір`ю, яка не чинила перешкод батьку та бабусі (відповідачу у справі) у спілкуванні з дитиною. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Сергеєвої А.В. із заявою про прийняття спадщини. Проте, у оформленні спадкових прав їй було відмолено у зв`язку з неможливістю встановлення родинних зв`язків між нею та померлим. ОСОБА_3 заперечує набуття позивачем права на спадкування, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом.
Відзивів чи пояснень на позовну заяву не надходило.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, але у матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутністю, де зазначено, що заперечень проти позову вони не мають.
Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 17.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 22.10.2025 року витребувано докази від Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В., які надійшли на адресу суду 30.10.2025 року та 12.11.2025 року відповідно.
Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 .
Протокольною ухвалою суду від 12.01.2026 року постановлено викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_6 ..
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2025 року у даній справі було зупинено провадження та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу.
17 березня 2026 року до суду надійшов лист про неможливість проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у зв`язку з ненаданням відповідачкою біологічних зразків які необхідні для проведення даної експертизи.
Ухвалою суду від 18.03.2026 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та заявленого у справі свідка, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе вимоги позову задовольнити з огляду на наступне.
Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , а також повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Фастів Київської області. Її батьком вказаний ОСОБА_7 , громадянин України (державна реєстрація проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері), а матір`ю ОСОБА_6 , громадянка України, актовий запис №134 від 26 березня 2003 року, складений Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області (т. 1 а.с. 18, 24-27).
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та свідоцтва про народження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється сином ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 115, 125).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті та свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер (т. 1 а.с. 116, 122).
20 березня 2025 року ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвій А.В. заяву про відмову від спадщини після смерті сина ОСОБА_5 на користь двоюрідного племінника померлого ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 121). 
20 березня 2025 року ОСОБА_4 подала приватному нотаріусу Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвій А.В. заяву про прийняття спадщини після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 175).
Також, 18 серпня 2025 року позивач у справі ОСОБА_2 подала приватному нотаріусу Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвій А.В. заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 182).
ОСОБА_2 просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 185).
Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю встановити родинні зв`язки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 188).
При зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 вказувала, що її батьком є ОСОБА_5 . Оскільки дані про батька у свідоцтві про народження вказані зі слів матері, у неї відсутня можливість оформити спадкові права. Відповідачі не визнають зазначену обставину, а тому, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Позивач долучила до позовної заяви документи на підтвердження того, що за життя ОСОБА_5 визнав батьківство стосовно ОСОБА_2 .
У медичній карті ОСОБА_2 відомості про батька вказані як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 32). 
Стороною позивача надані численні сімейні фото, на яких зображені позивач, її мати, ОСОБА_5 , а також відповідач ОСОБА_3 в різні періоди життя (т. 1 а.с. 52-69). Що також підтвердила своїми показами свідок ОСОБА_6 ,.
Так, судом за клопотанням позивача призначалась судова молекулярно-генетична експертиза, але ухвалу суду було залишено без виконання, оскільки ОСОБА_3 на відбір біологічних зразків не з`явилася (т. 1 а.с. 241-242).
Причини неприбуття для відбору зразків крові, що унеможливимо проведення молекулярно-генетичної експертизи, відповідач ОСОБА_3 ніяким чином не обґрунтовувала ні експертній установі, ні суду. До того ж, на жодне судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, не подала суду ні відзиву, ні пояснень на позовну заяву.
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 надала суду пояснення, що проживала разом з ОСОБА_8 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. У період спільного проживання у них народилась донька - ОСОБА_9 (позивач). Оскільки вони не перебували в шлюбі, відомості про батька доньки було записано з її слів. Весь час спільного проживання вони проживали разом з батьками ОСОБА_10 , які приймали позивача та вважали своєю онукою. Відносини між ними були теплі, однак після смерті ОСОБА_10 відповідачка відмовилась від онуки і почала її проганяти з двору.
Згідно з ч.2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
Відповідно до ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
При цьому, за ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.  Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:  1) за заявою матері та батька дитини;  3) за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Як передбачено ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.  Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.  Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.  Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.
При цьому, як передбачено п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. 
Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні (постанова Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі №756/5026/18).
Європейський суд з прав людини вказував, що необхідність захисту третіх осіб може виключати можливість змусити їх пройти будь-яке медичне обстеження, а саме ДНК-тест. Зокрема, якщо третьою особою є дитина (див., зокрема: MIKULIC v. CROATIA, № 53176/99, § 64, ЄСПЛ, 07 лютого 2002 року, BAGNIEWSKI v. POLAND, № 28475/14, § 54, ЄСПЛ, 31 травня 2018 року).
Оскільки в проведенні генетичної експертизи була заінтересована саме позивач, щоб довести факт того, що її біологічним батьком є померлий ОСОБА_5 , але його мати ОСОБА_3 для відбору біологічних зразків не з`явилась, чим унеможливила проведення експертизи, з огляду на приписи цивільного процесуального законодавства України, зазначене є підставою для встановлення цього факту судом.
Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача фактично доведено обставини, на які вона вказувала у позові, стосовно того, що біологічним батьком дитини являється ОСОБА_11 , зважаючи на поведінку його матері ОСОБА_3 , не прибуття для відібрання біологічних зразків, що є підставою для встановлення зазначеного факту судом, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі про встановлення факту батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження.
В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, розподіляючи судові витрати суд вказує, що ОСОБА_2 являється особою з інвалідністю 2 групи, про що свідчить довідка до акта медико-соціальної експертною комісією серії АВ №1059377 (т. 1 а.с. 45-46), а тому, звільнена від сплати судового збору. Оскільки судом задоволено 2 вимоги немайнового характеру, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі по 968,96 грн., що розраховано із врахуванням пониженого коефіцієту 0,8.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 121, 125, 126, 130, 134, 141 Сімейного кодексу України, ст.ст. 16, 1216, 1218, 1220, 1261, 1265, 1268, 1274 ЦК України, ст.ст. 76, 81, 109, 217-242, 258-259, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, - 
у х в а л и в : 
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєва Альона Василівна, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження, – задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , №134 від 26 березня 2003 року, складеного Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, а саме:
виключити відомості про ОСОБА_7 , громадянина України, як батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
вказати у графі «батько» - « ОСОБА_5 , громадянин України»;
змінити прізвище дитині з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 »;
по батькові дитини, дані про матір, дату та місце народження дитини – залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі – 968,96 грн. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі – 968,96 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;
Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), код ЄДРПОУ 33258077, адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 2;
Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєва Альона Василівна, адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 1-А.

Суддя       Н.А. Осаулова  

Повний текст рішення суду виготовлено 01.06.2026 року