Провадження номер 2-о/741/27/26
Єдиний унікальний номер 741/337/26

РІШЕННЯ
іменем України

12 травня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого судді Крупини А.О.,
з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С., 
заявника ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Макіївська об`єднана територіальна громада в особі Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання, 

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року заявник ОСОБА_1 (далі за текстом – ОСОБА_1 , заявник) через свого представника адвоката Яременка М.М. звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією заявою.
Заявлені вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки померла мати заявника ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 
Власниками будинку АДРЕСА_1 були батьки заявника.
Батько заявника ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 роки.
Оскільки батьки заявника потребували стороннього постійного догляду, ОСОБА_1 з 2013 року та по день смерті батька та матері проживав з ними (батьками) та наразі продовжує проживати в батьківському будинку за АДРЕСА_1 .
Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: земельну ділянку площею 2,85 га на території Макіївської сільської ради Ніжинського (колишнього Носівського) району Чернігівської області, яка належала матері відповідно до державного акта серії ЧН № 089649, виданого на ім`я матері на підставі розпорядження голови Носівської районної державної адміністрації від 15 грудня 2003 року № 436, зареєстрованого 22 грудня 2003 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 640.
Також після смерті матері відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 2009 року відкрилась спадщина на належне їй право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та інше майно. 
Правовстановлюючі документи на вказане вище майно з часу смерті матері зберігаються у заявника та належать йому.
ОСОБА_1 є спадкоємцем матері за законом першої черги. Окрім нього, на вказану спадщину ніхто не претендує.
Просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 20 лютого 2016 року постійно проживав разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після її смерті.
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області Крупини А.О. від 04 березня 2026 року було відкрито окреме провадження в даній цивільній справі, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, викликано до суду учасників справи, копію ухвали та копію заяви з доданими до неї документами надіслано учасникам справи. Одночасно витребувано з Носівської державної нотаріальної контори Ніжинського районного нотаріального округу інформаційні довідки зі Спадкового реєстру та відомості щодо спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20 березня 2026 року з Носівської державної нотаріальної контори до суду надійшло повідомлення про те, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведена, інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав повністю та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній. Зазначав, що у 2013 змінив місце проживання з м. Бровари на с. Макіївка, переїхавши проживати до батьків, що було обумовлено погіршенням їх стану здоров`я та необхідністю догляду за ними. Батько помер у 2015 році, а мати – у 2016 році. Весь час, починаючи з 2013 та по сьогодні, він ( ОСОБА_1 ) проживає у АДРЕСА_1 , нетривалий час (2014-2015 роки) працював у СФГ «Вікторія» на роботах по будівництву. У нього є дві рідні сестри, з якими він підтримує родинні стосунки, сестри на отримання спадщини не претендують, заяв до нотаріальної контори не подавали, спорів щодо долі спадкового майна між ними немає. Встановлення факту проживання йому необхідне для подальшого оформлення спадщини після смерті матері. 
У судовому засіданні свідок сторони заявника ОСОБА_4 дав показання, що він є сусідом (проживає по АДРЕСА_2 у тому ж селі) та добрим знайомим заявника ОСОБА_1 . Свідок підтвердив, що заявник, у 2013 році (коли іще були живі батьки) переїхав проживати до с. Макіївка, де постійно проживає і до нині, певний час працював у місцевого фермера. ОСОБА_1 спорів з рідними сестрами щодо спадкового майна не має, принаймні, йому про такий спір нічого не відомо.
У судовому засіданні свідок сторони заявника ОСОБА_5 дав показання, що він мешкає в АДРЕСА_3 . Йому достовірно відомо, що ОСОБА_1 років зо два до часу смерті батька почав постійно проживати у АДРЕСА_1 , разом з батьками, працював у СФГ «Вікторія». У цьому ж будинку ОСОБА_1 проживає і до сьогодні. Заявник має двох рідних сестер, спорів щодо батьківського майна з ними він ( ОСОБА_1 ) не має. 
Представник Макіївської об`єднаної територіальної громади в особі Макіївської сільської ради у судове засіданні не з`явився, 25 березня 2026 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі. 
Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, починаючи з 16 лютого 2011 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 . 
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20 червня 1966 року батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_2 (мати).
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_3 (батько заявника) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 10 січня 2024 року). 
З наявних у справі довідок Макіївської сільської ради убачається наступне:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживає з 2013 року за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (довідка від 28 грудня 2023 року № 4720;
- ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті проживала та була зареєстрована у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги разом з нею за вказаною адресою постійно проживав ОСОБА_1 , 1966 р. н. (довідка від 10 січня 2024 року № 08);
- ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день своєї смерті проживав та був зареєстрований у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги разом з ним за вказаною адресою зареєстрована та постійно проживала: ОСОБА_2 , 1931 р.н., постійно проживав ОСОБА_1 , 1966 р.н. (довідка від 10 січня 2024 року № 06).
Після смерті матері заявника ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: земельну ділянку площею 2,85 га, розташовану на території Макіївської сільської ради Ніжинського (колишнього Носівського) району Чернігівської області, яка належала їй на підставі державного акта серії ЧН № 089649, виданого на підставі розпорядження голови Носівської районної державної адміністрації від 15 грудня 2003 року № 436, зареєстрованого 22 грудня 2003 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 640.
Також після смерті матері заявника ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 2009 року відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Повідомленням Носівської державної нотаріальної контори від 11 березня 2026 року за № 120/01-16 стверджується, що за даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведена.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).
Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. 
Отже, відносини спадкування після смерті ОСОБА_2 регулюються правилами ЦК України. 
Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , як син.
Судом установлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилася.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Крім того, відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.
Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.
У ході розгляду справи судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 фактично проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , на час смерті останньої, попри те, що був зареєстрованим у АДРЕСА_4 , що підтверджується згаданими вище довідками Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.
Відомості про фактичне місце проживання заявника на день смерті його матері ОСОБА_2 , які містяться в довідці Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 08 від 10 січня 2024 року, повністю узгоджуються з показаннями допитаних судом свідків сторони заявника, не довіряти яким у суду підстав немає. 
ОСОБА_1 дотепер зберігає правовстановлюючі документи на спадкове майно, які належали ОСОБА_2 . 
Оцінивши всі надані заявником докази в їх сукупності, а також кожен доказ окремо, суд робить висновок, що ОСОБА_1 , дійсно, на час смерті своєї матері ОСОБА_2 проживав разом із нею постійно в АДРЕСА_1 .
Оскільки в заявника відсутні документи на підтвердження спільного його проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останньої, заявник, який є спадкоємцем першої черги, позбавлений можливості оформити спадкові права на майно, яке належало померлій.
При винесенні рішення суд бере до уваги те, що встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, адже дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно після смерті матері. Заявник позбавлений можливості в іншому порядку, крім судового, встановити цей факт.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, з огляду на вищезазначене, беручи до уваги всі обставини справи, докази, надані заявником та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд робить висновок, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 212, 259, 263, 264, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Макіївська об`єднана територіальна громада в особі Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання задовольнити. 
Установити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після її смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ;
заінтересовані особи: Макіївська об`єднана територіальна громада в особі Макіївської сільської ради, код згідно ЄДРПОУ 04415531, місцезнаходження: с. Макіївка Ніжинського району Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 27.
Дата складання повного судового рішення 12 травня 2026 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА