ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року	справа № 380/1611/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Грень Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -
у с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Львівської митниці, у якій просить:
Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/100297/2 від 29.07.2025 р.
В обґрунтування позову зазначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), і єдиною підставою його незастосування є випадки, коли використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Вказав, що до митного оформлення подав усі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а виявлені відповідачем «розбіжності» насправді такими не є та були спростовані як на стадії митного контролю, так і додатково в порядку статті 55 МК України. Зазначив також, що відповідач безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості, не навівши порівняння характеристик оцінюваного товару з товаром, ціна якого взята за основу для коригування. Тому вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою від 02.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено строк для подання відзиву.
Ухвалою суду від 18.06.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№12127 від 16.02.2026), у якому проти позову заперечив. Вказав, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією від 29.07.2025 № 25UA2092300708891U5 було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах, та виявлено, що такі документи не містять усіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар. Зазначив, що наданий комерційний рахунок № 20250306 від 06.03.2025 та пакувальний лист б/н від 06.03.2025 не містять підпису та ідентифікації уповноваженої особи; у пакувальному листі міститься посилання на фактуру, видану пізніше; декларантом не надано документ, що підтверджує виробника товару та торговельну марку; експортна декларація країни відправлення не містить відміток митних органів та дати експорту, не зазначено географічний пункт поставки FOB; не надано переклад і верифікацію експортної декларації відповідно до статті 254 МК України; у рахунку на перевезення зазначено експедиторську винагороду на території України без розбивки винагороди за межами та в межах України, у зв`язку з чим, на думку відповідача, винагороду експедитора не включено до митної вартості; відсутні заявки на перевезення. За результатами опрацювання документів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей та відсутність відомостей, які обґрунтовують числові значення митної вартості, у зв`язку з чим визначила митну вартість за резервним методом (стаття 64 МК України) на підставі митної декларації № 100320/2025/007377 від 04.03.2025, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,86 дол. США/кг. Просив у задоволенні позову відмовити.
Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх.№14481 від 23.02.2026), у якій критично оцінює доводи наведені відповідачем у відзиві. Просить задовольнити позовні вимоги.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» є суб`єктом господарювання, який провадить підприємницьку діяльність на товарному ринку України. Видами економічної діяльності позивача, серед іншого, є неспеціалізована оптова торгівля (КВЕД 46.90) та інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (КВЕД 47.19).
Між компанією Zibo Zhongzi International Economic and Technical COOP. CORP. Ltd., місцезнаходження: Dongding Village, Badou Town, Zibo city, Shandong province, China (далі - Продавець) та ТОВ «Компанія Еней», код ЄДРПОУ 23955204, місцезнаходження: Україна, 80383, Львівська обл., Львівський р-н., с.Малехів, вул. Л.Українки, 47, Україна (далі - Покупець) укладено зовнішньоекономічний Контракт № б/н від 01.11.2017 року, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах, передбачених даним Контрактом, рекламно-сувенірну продукцію, номенклатура, кількість і ціна яких визначається специфікаціями, які є невід`ємною частиною даного Контракту.
Згідно з Додатком № 12 від 31.12.2024 р. до Контракту від 01.11.2017 року між Zibo Zhongzi та ТОВ «Компанія Еней» строк дії такого договору продовжено до 31.12.2026 р.
Згідно зі Специфікацією № 31 від 06.03.2025 р. до Контракту від 01.11.2017 р. та рахунку-фактури (Commercial invoice) № 20250306 від 06.03.2025 р. Покупець зобов`язався придбати у Продавця на умовах безготівкової оплати: 30% передоплати протягом 5-ти днів, 70% оплата перед відвантаженням, та умовах поставки FOB Qingdao (Китай), рекламно-сувенірну продукцію у вигляді різнокольорових керамічних горняток обумовленого артикулу (країна походження Китай) в кількості 48 888 штук, загальною вартістю 28 808,64 доларів США (USD).
З метою митного оформлення товарів позивач через уповноважену особу (митного брокера) подав Львівській митниці митну декларацію від 29.07.2025 № 25UA2092300708891U5, у якій визначив митну вартість товарів за основним методом – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Одночасно з митною декларацією декларант подав, зокрема: Пакувальний лист (Packing list) Zibo Zhongzi International Economic and Technical COOP. CORP. Ltd. б/н від 06.03.2025. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) Zibo Zhongzi International Economic and Technical COOP. CORP. Ltd. № 20250306 від 06.03.2025. Коносамент (Bill of lading) Maersk № 253651528 від 21.05.2025. Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 20697 від 23.07.2025. Супровідний документ (Dispatch note model T1) № 25PL322080NSMQYMK3 від 22.07.2025. Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № С257600437160003 від 20.05.2025. Транспортний документ: Заявка № 20697 на надання транспортно експедиторських послуг від 20.07.2025 між ТОВ «Компанія Еней» та ТОВ «Таніт Груп». Банківський платіжний документ: Платіжна інструкція ТОВ «Компанія Еней» № 549 від 11.03.2025. Банківський платіжний документ: Платіжна інструкція ТОВ «Компанія Еней» № 567 від 19.05.2025. Рахунок-фактура Shanghai Junda Shipping Co., Ltd № SH11711 від 26.05.2025 про надання транспортних послуг. Рахунок-фактура ТОВ «Таніт Груп» № TG240725012 від 24.07.2025 про надання транспортно-експедиційних послуг. Довідка про транспортні витрати по доставці вантажу ТОВ «Таніт Груп» вих. № 20697 від 24.07.2025 р. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): Додаток № 12 від 31.12.2024 р. до Контракту від 01.11.2017 року між Zibo Zhongzi International Economic and Technical COOP. CORP. Ltd. та ТОВ «Компанія Еней». Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту): Специфікація № 31 від 06.03.2025 р. до Контракту від 01.11.2017 р. між Zibo Zhongzi International Economic and Technical COOP. CORP. Ltd. та ТОВ «Компанія Еней». Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу: Контракт № б/н від 01.11.2017 року між Zibo Zhongzi International Economic and Technical COOP. CORP. Ltd. та ТОВ «Компанія Еней». Договір про надання послуг митного брокера між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія Еней» № 307/25 від 15.04.2025 Договір транспортного експедирування №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022 між ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «Компанія Еней». Контракт про надання послуг б/н від 22.07.2015 між Shanghai Junda Shipping CO., LTD та ТОВ «Компанія Еней», з додатком № 10 до нього від 31.12.2023. Копія митної декларації країни відправлення (Китай): № 425820250000585482 від 17.05.2025.
За наслідками опрацювання поданих документів Львівська митниця надіслала декларанту повідомлення про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості, на яке декларант додатково надав договір на перевезення вантажу та видаткові накладні, повідомивши, що подані документи не містять розбіжностей, а розмір транспортних витрат підтверджено документально.
Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № №UA209000/2025/100297/2 від 29.07.2025 . У графі 33 цього рішення, зазначено,: 
«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності. - умови поставки згідно інвойсу FOB CN Qingdao. Відповідно до положень Інкотермс-2020, FOB (Free On Board (... named port of shipment)) Франко борт (... Назва порту відвантаження). Термін "франко - борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому покупцем порту відвантаження, з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна (фактурна вартість) за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Згідно наданих декларантом комерційних документів для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону, до розрахунку митної вартості декларантом не враховано витрати понесені покупцем на страхування вантажу при переміщенні товару морським видом транспорту;- Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 606 км, а вартість 58471.4 грн. - що становить 96.49 грн/км, відстань по території України 201 км, а вартість 25059.18 грн. - що становить 124.67 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі – Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 24.07.2025 №TG240725012 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу - у заявці на перевезення від 20.07.2025 № 20697 у гр. 3 «умови поставки» зазначено CIF. Проте згідно наданих до митного оформлення комерційних документах зокрема у рахунку фактурі від 06.03.2025 № 20250306 а відповідно у гр.. 20 митної декларації 25UA209230070889U5 визначено умови поставки FOB CN, що не відповідає інформації наведеній у документах на перевезення товару;- відповідно до вимог п. 2.1 договору про надання послуг від 22.07.2015 б/н визначено, що виконавець надає транспортні послуги на підставі даного контракту та Замовлень. Проте Замовлення декларантом не надано митному органу, що не дає змоги впевнитись у повноті нарахування витрат на перевезення вантажу морським видом транспорту;- у гр. «торгівельна країна» митної декларації країни відправлення від 17.05.2025 № 425820250000585482 наведено POL, що не відповідає умовах даної зовнішньоекономічної операції. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом додатково надано видаткові накладні. Разом з тим, решти документів, які спростовують розбіжності виявлені митним органом декларантом на вимогу підрозділу митного оформлення не надано. Підсумовуючи викладене, декларантом: невірно проведено розрахунок митної вартості; не подано всі основні документи, визначені частиною другою статті 53 Кодексу; не забезпечено надання митному органу відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 Кодексу достовірних відомостей про визначення митної вартості товарів, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: товару № 1 слугувала мд №500500/2025/014607 від 07.05.2025 де митна вартість товару зі схожими характеристиками (вироби кухонні з кераміки) становить – 3,86 дол. США/кг; - товару № 2 слугувала мд №100320/2025/007377 від 04.03.2025 де митна вартість товару зі схожими характеристиками (посуд з фаянсу або тонкої кераміки) становить – 3,86 дол. США/кг; Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось, у зв`язку з тим, що умови поставки а також обсяг партії товару у наведеному джерелі відповідають умовам заявленим декларантом у митній декларації.»
Також відповідач сформував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2025/002192 від 29.07.2025. За процедурою, передбаченою статтею 55 МК України, позивач випустив товари у вільний обіг за умови сплати донарахованих митних платежів у сумі 305 158,67 грн.
Позивач із вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає його протиправним та таким, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, тому звернувся до суду з цим позовом про його скасування.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).
За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною другою статті 53 МК України.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений цією нормою.
Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у частині першій статті 58 вказаного Кодексу.
У частині шостій статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У частині другій статті 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 вказаного Кодексу; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод – за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Витребування додаткових документів може мати місце лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 04.07.2022 у справі № 804/1053/16, згідно з якими наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Суд враховує також правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може бути підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.
Щодо зауваження щодо неврахування витрат на страхування вантажу суд зазначає таке.
Поставка здійснювалася на умовах FOB Qingdao, які не передбачають обов`язкового страхування вантажу покупцем. Оскільки страхування декларантом фактично не здійснювалось і витрати відсутні, вимога митниці надати страхові документи є безпідставною.
Щодо пропорційності транспортних витрат, суд зазначає, що чинне законодавство базується на принципах свободи договору та вільного ціноутворення, тому калькуляція вартості 1 км іноземної чи української території є результатом господарської діяльності залучених перевізників (ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «ТРАНС4ЮА»). Позивач не зобов`язаний і не має законних підстав контролювати собівартість послуг третіх осіб, а самі транспортні витрати повністю підтверджені рахунком-фактурою та довідкою про витрати.
Щодо розбіжностей умов поставки (FOB/CIF), суд враховує, що усі укладені позивачем угоди є послідовними та логічними: за ЗЕД-контрактом товар придбано на умовах FOB Qingdao, а для його подальшої доставки залучено морського та наземного експедиторів. Вказівка «CIF» у внутрішній заявці експедитора ТОВ «Таніт Груп» відображає лише характер логістичного замовлення (вартість + фрахт) для внутрішнього обліку перевізника і жодним чином не змінює ціну самого товару, сплачену виробнику в Китаї.
Щодо ненадання письмового «Замовлення» , суд зазначає, що пункт 2.2 базового контракту з Shanghai Junda Shipping прямо дозволяв робити замовлення в усній формі, телефоном або електронною поштою. Факт досягнення домовленості та реального існування замовлення повністю підтверджується подальшими конклюдентними діями сторін, а саме видачею коносаменту Maersk, виставленням рахунку-фактури та його повною оплатою платіжною інструкцією.
Щодо відмітки «POL» в експортній декларації Китаю, суд зазначає, що експортна декларація країни відправлення заповнюється іноземним брокером за правилами КНР, на які український імпортер не має жодного впливу, і відповідно до ст. 53 МК України є лише додатковим документом. При цьому у графі «Іноземний вантажоодержувач» цієї ж декларації чітко вказано українську компанію ТОВ «Компанія Еней», що повністю спростовує сумніви митниці щодо напрямку поставки та суті операції.
Суд звертає увагу, що відповідач, надсилаючи декларанту вимогу про надання додаткових документів, не зазначив конкретних обставин, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості, причин неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також документів, надання яких могло б усунути такі сумніви, чим поставив позивача у невизначене становище та позбавив можливості усунути розбіжності на стадії митного контролю. Такі дії митного органу не узгоджуються з положеннями пункту 2 частини четвертої статті 54 МК України. Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.12.2021 у справі № 200/6508/20-а, згідно з якими митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Суд також зазначає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами. При цьому сама лише інформація з бази даних митного органу про вантажну митну декларацію, яка була взята за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом, суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною митною декларацією не була відкоригована та що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом. Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а.
Суд враховує також правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17 та від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17, згідно з якими спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність у базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту за відсутності інших законних підстав. Відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, а на ціну товару може впливати безліч обставин (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару.
Джерелом коригування митної вартості задекларованого позивачем товару за резервним методом слугувала митна декларація № 100320/2025/007377 від 04.03.2025. Проте оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним (резервним) методом, обмежуючись зазначенням лише номера та дати митної декларації і вартості товару «зі схожими характеристиками», що додатково свідчить про необґрунтованість оскаржуваного рішення.
Окрім того, ні при прийнятті оскаржуваного рішення, ні під час розгляду справи відповідач не надав ні суду, ні позивачу копію зазначеної митної декларації, що унеможливлює перевірку співставності товарів та умов їх поставки.
Суд також враховує, що твердження відповідача в оскаржуваному рішенні про неможливість застосування методів за ціною договору щодо ідентичних і подібних (аналогічних) товарів з причини відсутності в митного органу інформації про такі товари суперечить наведеному ним же у тому самому рішенні посиланню на наявність митної декларації на товар «зі схожими характеристиками», що свідчить про непослідовність та суперечливість дій митного органу та порушення передбаченої статтею 57 МК України послідовності застосування методів визначення митної вартості.
З урахуванням наведеного суд вважає, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.
Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Суд при розгляді справи враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), пункт 29).
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Зважаючи на викладені порушення, допущені митним органом при здійсненні коригування митної вартості товарів, суд висновує про невідповідність рішення про коригування митної вартості товарів від 29.07.2025 № UA209000/2025/100297/2 критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Відповідно до статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 3661,90.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
у х в а л и в:
1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» (80383, Львівська обл., Львівський р-н., с. Малехів, вул. Л. Українки 47, ЄДРПОУ 23955204) до Львівської митниці ( 79007, м. Львів, вул. Костюшка 1, ЄДРПОУ 43971343) про визнання протиправним та скасування рішення- задовольнити повністю.
2.Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/100297/2 від 29.07.2025 .
3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (ЄДРПОУ 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» (ЄДРПОУ 23955204) судовий збір у сумі 3661 (три тисячі шістсот шістдесят одну) грн. 90 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя	Грень Наталія Михайлівна