СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м. Харків Справа № 917/911/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В. , суддя Тарасова І.В.
за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (вх.№1159 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.05.2026 (прийняту у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Сірош Д.М., ухвалу підписано 12.05.2026) у справі №917/911/26
за позовом Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, м. Лубни, Полтавська область, в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, м. Лубни, Полтавська область, до 1-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестторг”, м.Лубни, Полтавська область, 
2-го відповідача - ОСОБА_1 , м. Лубни, Полтавська область,
про розірвання договорів оренди землі та водного об`єкту, повернення земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2026 року заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестторг”, Cтепаненка Василя Івановича, в якому просив:
1. Розірвати договір оренди землі від 07.07.2009, укладений між Лубенською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інвестторг”, зареєстрований в Лубенському секторі Полтавської регіональної філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру” 23.07.2009 за №040955000003, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002 площею 27,38 га, яка розташована на території Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області;
2. Розірвати договір оренди водного об`єкта від 01.04.2011, укладений між Лубенською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інвестторг” щодо ставка площею водного дзеркала 18,8 га, який розташований на земельній ділянці з номером 5322881400:07:002:0002 площею 27,38 га;
3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Інвестторг” повернути Лубенській міській раді Лубенського району Полтавської області земельну ділянку з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002 площею 27,38 га разом із розташованим на ній водним об`єктом – ставком площею водного дзеркала 18,8 га, у стані не гіршому порівняно з тим, в якому вона одержана в оренду, шляхом підписання акта приймання-передачі.
4. Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна, а саме садового будинку літера “Г-1” площею 182 кв. м, стінки підпірної № 2 довжиною 2,41 м, вимощення літера “І”, навісу літера “Д”, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 102831153228), яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002.
07.05.2026 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про забезпечення позову, в якій останній просив заборонити ОСОБА_2 відчужувати об`єкт нерухомого майна, а саме садовий будинок літера “Г-1” площею 182 кв.м., стінки підпірної № 2 довжиною 2,41 м., вимощення літера “І”, навісу літера “Д”, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 102831153228), яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.05.2026 у справі №917/911/26 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна, а саме садового будинку літера “Г-1” площею 182 кв. м, стінки підпірної № 2 довжиною 2,41 м, вимощення літера “І”, навісу літера “Д”, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 102831153228), яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002.
Постановлено позовну заяву разом з доданими матеріалами повернути заявникові.
Постановлено заяву про забезпечення позову повернути заявникові.
Ухвала суду обґрунтована тим, що справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства. У тексті позовної заяви відсутнє обґрунтування, що вимога про зобов`язання фізичної особи ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002, яка перебуває в оренді у ТОВ “Інвестторг”, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Відповідно до пункту першого частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, в зв`язку з чим наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі в частині вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 .
Заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.05.2026 у справі 917/911/26 про відмову у відкритті провадження у справі та про повернення заяви про забезпечення позову заявникові, направити справу для вирішення питання про відкриття провадження до суду першої інстанції. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що особою, яка здійснила самовільне будівництво є Степаненко В.І., за яким зареєстровано право власності на об`єкти нерухомості (садовий будинок, частину підпірної стінки, вимощення, навіси), виявлені на орендованій ТОВ «Інвестторг» земельній ділянці номер 5322881400:07:002:0002. У декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ПТ 142130310686 від 31.01.2013 щодо реконструкції незавершеного будівництвом сараю під садовий будинок за адресою: садово-городнє товариство «Ягідка», АДРЕСА_1 , вказано про розташування вказаного об`єкту на земельній ділянці з кадастровим номером 5322881400:07:001:0210, що не відповідає дійсності, оскільки садовий будинок побудований ОСОБА_2 на земельній ділянці водного фонду з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002. Земельна ділянка з кадастровим номером 5322881400:07:001:0210 є суміжною із спірною земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002, яка на момент купівлі будинку вже знаходилася в оренді у ТОВ «Інвестторг». Земельна ділянка площею 27,38 га з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002 ні у власність, ні у користування ОСОБА_2 не надавалася. Крім того, у силу свого цільового призначення, вимог чинного земельного законодавства вона не могла бути відведена для вказаних вище цілей. Таким чином, не маючи будь-яких дозволів, ОСОБА_2 самовільно побудовано на земельній ділянці водного фонду садовий будинок фактичною площею 152 кв.м. Позовні вимоги про зобов`язання ТОВ «Інвестторг» повернути Лубенській міській раді Лубенського району Полтавської області земельну ділянку з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002 площею 27,38 га разом із розташованим на ній водним об`єктом – ставком площею водного дзеркала 18,8 га, у стані не гіршому порівняно з тим, в якому вона одержана в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі, та зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна, а саме садового будинку літера «Г-1» площею 182 кв.м., стінки підпірної № 2 довжиною 2,41 м., вимощення літера «І», навісу літера «Д», що знаходиться за адресою: Полтавська область, Лубенський район, садово-городнє товариство «Ягідка», будинок 58, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002 – є похідними. У разі задоволення судом заявлених позовних вимог про розірвання договору оренди землі від 07.07.2009, договору оренди водного об`єкта від 01.04.2011, укладених між Лубенською районною державною адміністрацією та ТОВ «Інвестторг», та зобов`язання ТОВ «Інвестторг» повернути Лубенській міській раді Лубенського району Полтавської області земельну ділянку з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002 площею 27,38 га разом із розташованим на ній водним об`єктом – ставком площею водного дзеркала 18,8 га, у стані не гіршому порівняно з тим, в якому вона одержана в оренду, наявність об`єктів нерухомості, зареєстрованих на праві приватної власності за ОСОБА_2 , перешкоджатиме виконанню рішення суду, поверненню земельної ділянки водного фонду у власність держави та відновленню порушених інтересів держави.
Прокурор у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила суд її задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені ухвалою суду від 09.06.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, сформованими в програмі Діловодство спеціалізованого суду.
Крім того, за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Так, ухвала суду від 09.06.2026 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду була надіслана у Єдиний державний реєстр судових рішень для оприлюднення 09.06.2026 та 10.06.2026 була оприлюднена для загального доступу.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування позовних вимог прокурором зазначено наступне:
“Між Лубенською районною державною адміністрацією та ТОВ “Інвестторг” 07.07.2009 укладено договір оренди землі строком на 5 років.
На підставі акту приймання-передачі Лубенською районною державною адміністрацією передана в оренду ТОВ “Інвестторг” земельна ділянка площею 27,38 га, у тому числі землі водного фонду (під ставком) – 18,80 га, прибережна захисна смуга (пасовище) – 8,35 га та гідротехнічні споруди – 0,23 га.
За користування вказаною земельною ділянкою передбачено внесення орендної плати в сумі 110,61 грн за 1 га земель під водним об`єктом, прибережною захисною смугою та гідротехнічними спорудами. Всього за 27,38 га – 3028,50 грн на рік.
08.06.2012 земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі, з присвоєнням їй кадастрового номера 5322881400:07:002:0002.
Розпорядженням Лубенської районної державної адміністрації №98 від 29.03.2011 “Про внесення змін до договору оренди землі” вирішено продовжити дію договору на 20 років, починаючи з дати державної реєстрації договору оренди землі.
На підставі цього, між Лубенською районною державною адміністрацією та ТОВ “Інвестторг” 29.03.2011 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 23.07.2009 за №040955000003, кадастровий номер 5322881400:07:002:0002, якою внесені зміни щодо строку дії договору, а саме: договір укладено на 20 років, тобто з 23.07.2009 по 01.01.2029.
Крім того, розпорядженням Лубенської районної державної адміністрації № 107 від 01.04.2011 “Про надання в оренду водного об`єкта за межами населених пунктів” ТОВ “Інвестторг” надано в оренду водний об`єкт (ставок) загальною площею 18,00 га на території Вищебулатецької сільської ради для риборозведення та вилову риби строком на 18 років, встановивши орендну плату 100 грн за 1 га водного об`єкту.
01.04.2011 між Лубенською районною державною адміністрацією та ТОВ “Інвестторг” укладено договір оренди водного об`єкту строком до 01.01.2029.
Як зазначено в позові, вказані договір оренди землі від 07.07.2009 та договір оренди водного об`єкту від 01.04.2011 взаємопов`язані, оскільки водний об`єкт площею 18,8 га знаходиться на земельній ділянці площею 27,38 га з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002 на території Лубенської територіальної громади.
Відповідно до умов договору оренди водного об`єкту від 01.04.2011 в оренду передається водний об`єкт площею водного дзеркала 18,8 га з метою риборозведення, вирощення і вилову риби. Водний об`єкт розташований на землях Вищебулатецької ради Лубенського району і гідротехнічна споруда знаходиться на балансі Вищебулатецької сільської ради (пункт 1.1 договору від 01.04.2011).
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №42019171240000044 від 20.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 Кримінального кодексу України, Лубенською окружною прокуратурою встановлено, що усупереч умовам договору оренди землі від 07.07.2009 та договору оренди водного об`єкту від 01.04.2011, ТОВ “Інвестторг” допущено протиправне будівництво комплексу будівель і споруд (у тому числі альтанок на воді) на орендованій земельній ділянці та водному об`єкті.
Відсутність будь-яких споруд на орендованій земельній ділянці та водному об`єкті, на момент їх передачі, підтверджується змістом договору оренди землі та договору водного об`єкту, у яких відсутня інформація про розміщення на них об`єктів як рухомого, так і нерухомого майна.
Також це підтверджується змістом технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку водогосподарських підприємств ТОВ “Інвестторг”, виготовленої у 2009 році ТОВ “Лубни-Райземпроектсервіс”.
У ході досудового розслідування кримінального провадження №42019171240000044 від 20.03.2019 встановлено, що Степаненком В. І. здійснено будівництво нових будівель і споруд у прибережній захисній смузі орендованого ТОВ “Інвестторг” ставка площею 18,8 га, в межах спірної земельної ділянки з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002.
Проведеним дослідженням також встановлено, що частина будівель та споруд, що знаходяться у власності ОСОБА_2 , відповідно до даних топографо-геодезичного знімання та даних натурного обстеження, фактично розташовані в межах земельної ділянки з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002, у тому числі: садовий будинок літ. Г-1– площею 152 кв. м; частина стінки підпірної № 2 довжиною 2,41 м; вимощення літ. І; навіс літ. Д.
Частина навісу з приміщенням площею 125 кв. м, відповідно до даних топографо-геодезичного знімання та даних натурного обстеження, фактично розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002.
Отже, як зазначено в позові, встановлено факт будівництва будівель і споруд, належних ОСОБА_2 , на орендованій ТОВ “Інвестторг” земельній ділянці з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002 та споруд (навіс літ. Д) на водному об`єкті – ставку.
Крім того, встановлено, факт розміщення на орендованій земельній ділянці споруд без правовстановлюючих документів, зокрема, навісу з приміщеннями площею 125 кв. м.
Факт нецільового використання орендованої ТОВ “Інвестторг” земельної ділянки і водного об`єкту також підтверджується складеним представником Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в межах кримінального провадження №42019171240000044 від 20.03.2019 актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту – земельної ділянки № 465-ДК/0622/АП/10/01/-19 від 25.06.2019.
Встановлено, що на момент обстеження на земельній ділянці площею 0,11 га побудовано комплекс споруд для відпочинку, а саме: альтанки, які розташовані на воді, заасфальтована площадка для автомобілів, біля якої зміщена брезентова палатка для торгівлі, дерев`яна площадка під накриттям, на якій розміщені великі столи для відпочинку, площадка, викладена бруківкою під відкритим небом, металеві ємності для купання, будинок (баня), а також ведеться додаткове будівництво нових споруд (альтанок) на воді та поблизу неї. Цей комплекс споруд побудований для відпочинку людей.
Крім того встановлено, що на орендованій земельній ділянці фактично здійснюється господарська діяльність з надання в оренду майна для відпочинку, про що свідчить розміщена в мережі Інтернет реклама. Наприклад, на сайті “Лубенщина туристична” в розділі карта місць відпочинку Лубенської територіальної громади зазначено – “Відпочинковий комплекс “Булатецький став””, із зазначенням контактного номеру телефону.
Ураховуючи наведене, ТОВ “Інвестторг” допущено порушення істотних умов договору оренди землі від 07.07.2009 та договору оренди водного об`єкту від 01.04.2011, а Степаненком В. І. здійснено незаконне будівництво об`єктів нерухомого майна в межах прибережної захисної смуги водного об`єкту (ставка). Відтак вказані договори оренди підлягають розірванню, а самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна – знесенню”. 
12.05.2026 Господарським судом Полтавської області прийнято оскаржувану ухвалу.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За змістом статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Згідно зі статтями 5, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. 
Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. 
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
У рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та № 29465/04, пункт 24) Європейський суд з прав людини закріпив поняття "суд, встановлений законом", яке стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність.
Водночас, визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення від 29.04.1988 у справі "«Белілос проти Швейцарії"); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 у справі "Занд проти Австрії").
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Через визначення юрисдикційності спору забезпечується дотримання принципу правової визначеності, за яким слід не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами різних юрисдикцій. Тому потрібно визначати юрисдикційність відповідного спору так, щоб унеможливити повторне звернення особи до суду іншої юрисдикції після відповідного коригування позовних вимог та формування іншого складу учасників справи.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
При цьому визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Таку правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 920/40/19.
Згідно з нормами частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Суд зазначає, що позивач, звертаючись до суду, самостійно формує склад сторін справи, вказуючи відповідачів у справі, визначає предмет та підстави позову. Однак правила розгляду юридичного конфлікту у суді слід встановлювати, виходячи з дійсного змісту спірних матеріальних правовідносин та складу сторін таких правовідносин, не обмежуючись сформованим позивачем складом сторін справи.
Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. 
Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6); вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункт 13); інші справи у спорах між юридичними особами, які здійснюють господарську діяльність, та/або фізичними особами - підприємцями (пункт 15).
Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).
Водночас за змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
У постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 920/336/22, від 05.09.2023 у справі № 916/3674/19 щодо застосування положень статті 20 ГПК України та статті 19 ЦК України зазначено, що справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на землю, реєстрації або обліку прав на землю, сторонами яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, розглядаються в порядку господарського судочинства, а інші - за правилами цивільного судочинства.
Суд зазначає, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи, що виникають із земельних правовідносин, за винятком тих, розгляд яких визначено в порядку іншого судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).
Разом із цим критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Визначаючи юрисдикцію спору, необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі.
У справі, яка розглядається, прокурором заявлено позовні вимоги, зокрема, про зобов`язання Степаненка Василя Івановича усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 5322881400:07:002:0002, яка перебуває в оренді у ТОВ “Інвестторг”. Однак, доказів наявності у Степаненка В.І. статусу підприємця матеріали справи не містять.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що саме із цих підстав справа у цьому спорі не належить до юрисдикції господарських судів відповідно до статті 20 ГПК України та має бути розглянута за правилами цивільного судочинства.
Визначаючи юрисдикцію справи, колегія суддів звертає увагу на необхідність застосування таких критеріїв як суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.
Приписи Цивільного процесуального кодексу України не виключають розгляду за його правилами справ, сторонами у яких є виключно юридичні особи та/або фізичні особи-підприємці.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі в частині вимоги до фізичної особи Cтепаненка Василя Івановича.
Також правильним є висновок місцевого господарського суду про те, що заява про забезпечення позову не підлягає розгляду у зв`язку з відмовою у відкритті провадження у справі в частині заявлених вимог до фізичної особи Cтепаненка Василя Івановича, оскільки розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюється виключно судом, компетентним розглядати спір по суті.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Полтавської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Полтавської області від 12.05.2026 у справі №917/911/26 без змін як такої, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 269, 270, п.1 ч.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.05.2026 у справі №917/911/26 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.06.2026.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза 

Суддя І.В. Тарасова