ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 620/4254/23
адміністративне провадження № К/990/19137/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.,
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №620/4254/23,
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Слєпченком Сергієм Анатолійовичем, на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2023, прийняте в складі: головуючої судді Клопота С.Л., і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024, ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Кобаля М.І., суддів - Костюк Л.О., Файдюка В.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.  ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (далі - відповідач, НОМЕР_2 прикордонний загін, ВЧ НОМЕР_1 ) з вимогами:
1.1. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 26.05.2022 по 31.01.2023, у тому числі в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини за періоди з 27.05.2022 по 29.06.2022, з 05.07.2022 по 13.07.2022, з 04.10.2022 по 26.10.2022, з 09.11.2022 по 18.11.2022, з 21.11.2022 по 02.12.2022, з 15.12.2022 по 23.12.2022, з 10.01.2023 по 26.01.2023, з урахуванням виплачених сум;
1.2. зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 26.05.2022 по 31.01.2023 додаткову винагороду, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у тому числі в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, за періоди з 27.05.2022 по 29.06.2022, з 05.07.2022 по 13.07.2022, з 04.10.2022 по 26.10.2022, з 09.11.2022 по 18.11.2022, з 21.11.2022 по 02.12.2022, з 15.12.2022 по 23.12.2022, з 10.01.2023 по 26.01.2023, з урахуванням виплачених сум.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач указував на те, що у період з 26.05.2022 по 31.01.2023 він виконував бойові завдання на території Чернігівської області. Позивач зазначив, що 27.05.2022 під час виконання ним обов`язків військової служби з ним стався нещасний випадок. У періоди з 27.05.2022 по 29.06.2022, з 05.07.2022 по 13.07.2022, з 04.10.2022 по 26.10.2022, з 09.11.2022 по 18.11.2022, з 21.11.2022 по 02.12.2022, з 15.12.2022 по 23.12.2022, з 10.01.2023 по 26.01.2023 він перебував на стаціонарному лікуванні. Позивач уважав, що за вказані спірні періоді він набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яка відповідачем протиправно не виплачена.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3.  ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (ВЧ НОМЕР_1 ) у званні сержанта, на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії.
4. У період з 26.05.2022 по 31.01.2023 НОМЕР_2 прикордонним загоном (ВЧ НОМЕР_1 ) позивачу не нараховувалася та не виплачувалася додаткова винагорода у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови № 168.
5. 29.03.2023 ОСОБА_1 звернувся з листом-вимогою до НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_1 ) про перерахунок та виплату додаткової винагороди, відповідно до Постанови № 168, за час перебування на лікуванні. Від НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_1 ) відповіді не надійшло.
6. Уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахуванння та невиплати додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
7. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у задоволенні позову відмовлено.
8. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що віднесення Чернігівської області до районів, в яких ведуться активні бойові дії, не свідчить про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. Таке право має бути підтверджено відповідною довідкою, а нарахування і виплата здійснюватися на підставі чітко визначеного переліку документів (бойових наказів (бойове розпорядження), журналів бойових дій (вахтовий журнал), рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) тощо). Позивач докази безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не надав. Рапорти командира підрозділу про участь в бойових діях позивача щодо виплати в розмірі до 100 000,00 грн (до 70 000,00 грн з урахуванням раніше сплаченої винагороди до 30 000,00 грн), у період з 26.05.2022 по 31.01.2023, не подавалися. 
9. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 змінено в мотивувальній частині з урахуванням висновків цієї постанови.
10. Приймаючи зазначену постанову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що лист від 08.03.2023 №22/1709-23-Вих НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_1 ) підтверджує, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області, у період з 26.05.2022 по 31.12.2022. Акти НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_1 ) від 30.06.2022 №31-22 та №26-22 підтверджують розслідування нещасного випадку, що стався 27.05.2022, під час несення позивачем служби на позиції ВОП. 
11. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково відмовив у позові через відсутність доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, адже такі докази наявні в матеріалах справи та не заперечуються відповідачем. Водночас суд першої інстанції взагалі не оцінив доводи позивача щодо підстав для нарахування та виплати у період з 26.05.2022 по 31.01.2023 додаткової винагороди.
12. Суд апеляційної інстанції зазначив, що в матеріалах справи міститься експертизи та довідки, які підтверджують перебування позивача на лікуванні у медичних закладах у спірний період. Однак позивач не подав їх у встановленому порядку до НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_1 ) і вони не були додані до листа-вимоги від 29.03.2023. Також відсутні докази звернення позивача до НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_1 ) із відповідними рапортами про виплату додаткової винагороди, що підтверджує відсутність порушеного права та є підставою для відмови в позові.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції
13. 16.05.2024 через підсистему «Електронний Суд» до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Слєпченком Сергієм Анатолійовичем, на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024.
14. У касаційній скарзі скаржник, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, просив їх скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
15. Підставою для касаційного оскарження скаржник визначив пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
16. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник зазначив, що на дату звернення до суду касаційної інстанції відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: пункту 2-1 Постанови №168, пунктів 2, 3, 4, 5, 6 розділу IV Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 №188; пунктів 2, 3, 4, 11 наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» та від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».
17. Скаржник указав, що факт безпосередньої участі у бойових діях позивача є встановленим та не заперечується. Суд апеляційної інстанції безпідставно обмежив право позивача на отримання додаткової винагороди, поклавши на нього обов`язок попереднього звернення з рапортом до командування військової частини для підготовки документів, необхідних для включення його до наказу про виплату такої винагороди. 
18. За твердженням скаржника, накази Адміністрації Держприкордонслужби, які визначають порядок виплати додаткової винагороди, не зобов`язують військовослужбовця звертатися з окремим рапортом для отримання збільшеної додаткової винагороди. Єдиною підставою для її виплати є наказ командира (начальника).
19. Неподання командиром інформації та документів про участь підлеглих у бойових діях або заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, а також не видання на їх підставі наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн не може мати негативних наслідків для позивача, а отже, впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.
20. За наслідком автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Мацедонській В.Е.
21. Суд ухвалою від 06.06.2024 відкрив касаційне провадження за вказаною скаргою.
22. Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.
V. Джерела права
23. За змістом частини першої статті 6 Закону України від 03.04.2003 №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.
24. Відповідно до частини першої статті 14 Закону №661-IV до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
25. Статтею 16 Закону №661-IV визначено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
26. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
27. У частині другій статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
28. Згідно з абзацами 1 і 2 частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
29. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
30. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні», постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
31. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжено до сьогоднішнього дня.
32. Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
33. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168.
34. Так, відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції, зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 271, від 22.03.2022 № 350, від 01.04.2022 № 400) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
35. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
36. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
37. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Постанова №793) до Постанови № 168 були внесені зміни, відповідно до яких: у пункті 1 в абзаці 1 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць»; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».
38. У решті зміст пункту 1 Постанови №168, у частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України на час виникнення спірних правовідносин не змінювався.
39. Адміністрацією Держприкордонслужби України 30.07.2022, з посиланням на пункт 2-1 Постанови №168, було видано наказ №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», який був уведений в дію з 01.08.2022 (далі - Наказ від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ).
40. Пунктом 2 цього наказу визначено вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000,00 грн пропорційно часу участі у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі, а саме:
1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;
2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;
3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;
6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;
7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;
8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.
41. Підпунктом 4 пункту 3 наказу від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ закріплено, що виплата додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн також здійснюється (не більше періоду дії воєнного стану) у разі, якщо військовослужбовець поранений (отримав контузію, травму, каліцтво) у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та на увесь час лікування.
42. У пункті 4 наказу від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:
1) бойового наказу (бойового розпорядження);
2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
43. Згідно з пунктом 5 наказу від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ визначено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).
44. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).
45. У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджувальні документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).
46. Відповідно до пункту 11 наказу від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 наказу).
47. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).
48. Згідно з пунктом 12 наказу від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).
49. З 01.12.2022 був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ).
50. Цей наказ дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
51. Згідно з пунктом 3 наказу від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
1) бойовий наказ (бойове розпорядження);
2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;
3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.
52. Підпункт 2 пункту 9 наказу від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ установлював, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн також включаються військовослужбовці, які вперше перебувають у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
VI. Позиція Верховного Суду
53. Спірні правовідносини виникли у цій справі у зв`язку з невиплатою відповідачем на користь позивача як військовослужбовця Держприкордонслужби України додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі до 100 000,00 грн, за період з 26.05.2022 по 31.01.2023.
54. За доводами позивача, відповідач не здійснив нарахування та виплату вказаної додаткової винагороди за участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області та за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини.
55. Суд у контексті спірних правовідносин уважає за необхідне зазначити таке.
56. Питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, неодноразово досліджувалося Верховним Судом. 
57. Практика Верховного Суду є сталою і полягає в тому, що військовослужбовець має право на отримання збільшеної до 100 000,00 грн винагороди за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а також за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, чи у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва).
58. Проте умовою її виплати є належне підтвердження фактів: виконання бойових завдань або заходів; отримання поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
59. У контексті викладеного Суд зауважує, що предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують наявність/відсутність підстав для отримання позивачем збільшеної додаткової винагороди до 100 000,00 грн на місяць за період його служби та лікування, а тому наведені обставини були ключовими та підлягали обов`язковому встановленню у судовому процесі. 
60. Зокрема, позивач у позовній заяві зазначив, де конкретно він проходив службу. Позивач указав, за які саме місяці та якими документами підтверджується його участь у бойових діях або заходах, а також за які місяці такі документи відсутні з вини відповідача, оскільки обов`язок ведення обліку несення служби щодо виконання бойових та спеціальних завдань із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії покладається на нього. Позивач також пояснив, коли саме і за яких обставин отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини, та надав документи на підтвердження факту отримання цієї травми, а також перебування у зв`язку з цим на стаціонарному лікуванні.
61. З цієї позиції повнота судового розгляду мала б включати з`ясування (у сукупності): 1) чи виконував позивач обов`язки військової служби у спірний період (з 26.05.2022 по 31.01.2023); 2) чи брав позивач у цей період безпосередню участь у бойових діях або заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що є підставою для виплати додаткової винагороди до 100 000,00 грн (зокрема, які саме завдання або заходи виконував позивач упродовж спірного періоду та в яких районах їх здійснював; чи охоплюються (могли охоплюватися) вони (тобто їхній зміст) тими умовами (обставинами), які визначені у наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, за яких командування військової частини, де проходить службу військовослужбовець, мало б видати документи для нарахування додаткової винагороди у «збільшеному» розмірі); 3) чи отримав позивач в цей період травму, пов`язану із захистом Батьківщини); 4) чи перебував позивач в цей період на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (якщо перебував на лікуванні, то коли і з яких причин - зокрема, чи було це пов`язано з травмою у зв`язку із захистом Батьківщини); 5) чи підтверджуються зазначені обставини належними та допустимими доказами (зокрема, шляхом перевірки й того, а чи могло статися так, що відповідач з певних причин не зафіксував участі позивача у бойових діях та заходах у документах, які є підставою для виплати спірної винагороди).
62. Проте суди попередніх інстанцій такі обставини не з`ясовували. 
63. Так, у цій справі суди попередніх інстанції не дослідили правильності нарахування позивачу додаткової винагороди в окреслений ним період (з 26.05.2022 по 31.01.2023). Ними не було з`ясовано обставин щодо виконуваних позивачем завдань, отримання травми та лікування.
64. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, обмежився лише вказівкою на те, що позивачем не надано доказів участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що давало б йому право на отримання додаткової винагороди до 100 000,00 грн відповідно до пункту 1 Постанови №168.
65. Водночас суд апеляційної інстанції, дійшовши протилежного висновку щодо участі позивача у відповідних заходах, обмежився дослідженням відповіді на запит представника позивача та актів про нещасний випадок, однак відмовив у задоволенні позову, мотивуючи це відсутністю доказів звернення позивача до командування із рапортами та медичними документами для призначення і виплати додаткової винагороди.
66. На це Суд зазначає, що обов`язок оформлення документів, які є підставою для нарахування і виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, покладено на відповідні підрозділи Держприкордонслужби. Вимога щодо необхідності попереднього звернення військовослужбовця із рапортом як умова для оформлення таких документів та здійснення виплати на їх підставі не передбачена.
67. Суд констатує, що наказами Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ визначено перелік документів, на підставі яких здійснюється підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах. Лист відповідача від 08.03.2023 № 22/1709-23-Вих 105, на який послався суд апеляційної інстанції як на доказ, містить лише загальне твердження про участь позивача у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області у період з 26.05.2022 по 31.12.2022, без конкретизації виконуваних завдань за весь зазначений період і без посилання на первинні підтверджувальні документи. Зміст зазначеного листа обмежується відомостями про бойові чергування позивача у серпні (20), вересні (15), жовтні (4), листопаді (6), грудні (3) 2022 року.
68. Суд також нагадує, що за правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
69. Порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій щодо забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду (висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.05.2024 у справі № 120/4387/23; від 24.05.2024 у справі № 120/4967/23; від 28.05.2024 у справі № 120/5170/23).
70. Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а також наголошував, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи під час розгляду адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд уживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
71. Оскільки суди попередніх інстанцій не вжили усіх, визначених законом, заходів та не встановили усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, то Суд уважає передчасними їхні висновки щодо відсутності підстав для задоволення позову позивачу.
72. Частиною першою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
73. Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
74. Відповідно до підпункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
75. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).
76. Отже, Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, не встановлено фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
77. Під час нового розгляду справи судам попередніх інстанцій необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку вказаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
78. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
79. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ: 
80. Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
81. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 скасувати, а справу №620/4254/23 направити на новий судовий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
82. Судові витрати не розподіляються.
83. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська 
Судді: В.Е. Мацедонська
О.В. Кашпур