Справа № 493/1350/26 
Провадження № 1-кп/493/181/26 

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року м.Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Балта кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12026168180000033, з угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Балта Подільського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого машиністом в МКП «Балтаводоканал», освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, раніше не судимого, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.358 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника – адвоката ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.04.2026 року, достовірно розуміючи, що посвідчення тракториста-машиніста видаються державною установою після проходження необхідного навчання та успішного складання іспитів, не бажаючи отримувати дане посвідчення з дозволеними категоріями відповідно до чинного законодавства, знайшов у всесвітній мережі «Інтернет» оголошення невідомої особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста на його ім`я з відкритими категоріями «А1, А2, В1, та В2» за грошову винагороду у розмірі 5000 гривень. На виконання вказаної домовленості, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.04.2026 року, шляхом поштового відправлення надіслав невідомій особі копію власного паспорту громадянина України, власну фотокартку та зразок свого підпису, таким чином надавши свої повні анкетні дані, які необхідні для виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, що наділяє правом керування тракторами і самохідними машинами, з метою його подальшого використання. 
B подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 04.04.2026 року, виготовила (підробила) офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , внесла в нього анкетні дані та фотокартку ОСОБА_3 , видане нібито ГУ Держпродспоживслужбою у Вінницькій області 14.03.2025 року, тим самим внесла відомості про право останнього керувати транспортними засобами відповідної категорії. Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.04.2026 року, ОСОБА_3 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста - машиніста, видане нібито ГУ Держпродспоживслужбою у Вінницькій області 14.03.2025 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 із зазначеними категоріями машин, на керування якими видане посвідчення «А1, А2, В1, та В2».
Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, тобто підробив посвідчення, з метою його використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб. 
Крім того, 04.04.2026 року, близько 16:30 години, ОСОБА_3 , керуючи трактором марки ЮМЗ-6АКЛ з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , по площі Базарна, 1, в м. Балта Подільського району Одеської області, на вимогу співробітників СРПП відділення поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області пред`явити документи, що посвідчують особу та право керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 від 14.03.2025 є підробленим, оскільки він не проходив навчання на відкриття категорій «А1, А2, В1, та В2» та не отримував право керування транспортними засобами зазначених категорій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою використання завідомо підробленого документа, пред`явив вищезазначене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на право керування тракторами і самохідними машинами категорій «А1, А2, В1, та В2», нібито видане на його ім`я ГУ Держпродспоживслужбою у Вінницькій області 14.03.2025 року, тим самим використав завідомо підроблений документ.
Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використав завідомо підроблений документ. 
У кримінальному провадженні №12026168180000033 між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 26.06.2026 року укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинувачуваним згідно з вимогами статей 468, 469, 470, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.ч.3,4 ст.358 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі, викладеному в повідомленні про підозру та обвинувачення за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, сприяти проведенню кримінального провадження щодо нього протягом всього судового розгляду. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці та за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 , за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці. 3 урахуванням того, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та роботи, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий, сторони погоджуються на застосування до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України та на звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк якого визначить суд, з покладенням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. 
Крім того, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст.358 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, узгодженого в угоді про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3 та 4 ст.358 КК України, які згідно ч.5 ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, правова кваліфікація дій обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушеннях є правильна, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкціями ч.3 та ч.4 ст.358 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень обвинувачений ОСОБА_3 визнав беззастережно.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та Кримінального Кодексу України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання.
Зокрема, встановлено, що при укладенні угоди прокурором враховано вимоги ст.470 КПК України, зміст угоди відповідає вимогам, передбаченим ст.472 КПК України, угода укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст.52 КПК України.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Перевіряючи узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі, на відповідність його вимогам Кримінального кодексу України, судом встановлено, що таке покарання визначене у межах, установлених у санкцій ч.3 та ч.4 ст.358 КК України, із врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, наявності обставин, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Таким чином, на думку суду, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.50 КК України, меті покарання.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
При цьому, у кримінальному провадженні відсутній потерпілий, матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, вчиненим обвинуваченим злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам.
З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді, слід скасувати.
У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати по справі за проведення експертизи №540/26-21 від 16.04.2026 року на суму 5496,12 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Керуючись ст.ст.100, 124, 128, 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2026 року, укладену між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. 
На підставі ч.1 ст.70 КК України, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки. 
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 07.04.2026 року.
Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого 14.03.2 025 року ГУ Держпродспоживслужбою у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_3 , залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 5496 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 12 коп.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом 30 днів з часу його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ