П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/8443/24	

Категорія 111020300	Головуючий у суді І інстанції: Мельник О.М. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Миколаїв	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 р. у справі № 400/8443/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, мотивуючи його тим, що у відповідача є податковий борг. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу в сумі 117468,63 грн, а саме з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (18010300), на користь місцевого бюджету Чорноморської територіальної громади.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що він не має можливості використовувати нерухоме майно за призначенням у зв`язку з військовими діями. База закрита і будь якої діяльності не проводиться. Порушення зобов`язання сталось унаслідок настання дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), під впливом яких опинився позивач.
Податкове повідомлення-рішення № 0472123-2408-1402-UA48060350000011218 від 15.12.2023р. за податковий період 2021 рік у сумі 76 212,00 грн. є протиправним, оскільки при нарахуванні податку на нерухоме майно позивачу необхідно було застосовувати ставку 0.75% від визначеного розміру податку, а не ставку 1.5 відсотка.
Податкове повідомлення-рішення № 0472122-2408-1402-UA48060350000011218 від 15.12.2023 р. за податковий період 2022 рік у сумі 13 760,50 грн. також є протиправним, оскільки Наказом міністерства з питань інтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 ( зі змінами) було Чорноморську сільську територіальну громаду, м. Очаків Очаківської міської територіальної громади визначено як території на яких ведуться бойові дії. Отже Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що знаходиться в межах Чорноморської сільської територіальної громади за 2022 роки не нараховується та не сплачується.
Податкове повідомлення-рішення № 0136929- 2404-1402 від 20.04.2021 за податковий період 2020 рік у сумі - 27 496,13 грн. Позивач звернувся з позовом до суду 06.09.2024 року з пропуском строку, з заявою про поновлення строку не звертався, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Позивач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у якому вказує на те, що у межах даної справи предметом доказування є: обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, якими були визначені відповідні зобов`язання, не є предметом дослідження у справі (постанова Верховного Суду від 18 квітня 2019 року по справі № 813/2092/15).
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що за відомостями інтегрованої картки платника податків, у відповідача наявна заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 117 468,63 грн.
Зазначений податковий борг виник на підставі прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень: № 0136929-2404-1402 вiд 20.04.2021 за 2020 рік у сумі 27 496,13 грн., строк сплати 28.09.2021,було направлено відповідачу рекомендованим листом №5400500331085 з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 , але повернуте за закінчення терміну зберігання 30.07.2021. Податкове повідомлення – рішення № 0472122-2408-1402 UA48060350000011218 вiд 15.12.2023 за 2022 рік у сумі 13 760,50 грн., строк сплати – 16.04.2024. Податкове повідомлення – рішення № 0472123-2408-1402 UA 48060350000011218 вiд 15.12.2023 за 2021 рік у сумі 76 212,00 грн., строк сплати – 16.04.2024. які були направлені відповідачу рекомендованим листом № 0600077082236 з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 , але повернуті за закінчення терміну зберігання 16.02.2024.
Контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу з відповідача у встановленому законодавством порядку, а саме на адресу відповідача поштою направлена податкова вимога від 04.10.2021 №0041518-1306-1426, яка направлялася на адресу відповідача, але була повернута за закінченням терміну зберігання 26.10.2021 року.
У зв`язку з несплатою відповідачем протягом граничних строків податкового боргу, ГУ ДПС у Миколаївській області звернулось з позовом до суду на виконання наданих Податковим кодексом України повноважень.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має узгоджений податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 117468,63 грн., який повинен бути стягнений з відповідача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.
У силу п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).
Відповідно до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктом 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
Застосовуючи ці приписи до обставин справи вбачається, що податкові повідомлення рішення є належними врученими.
У разі незгоди з податковим повідомленням - рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.
Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу оскарження, скасування чи відкликання податкових повідомлень-рішень № 0136929-2404-1402 вiд 20.04.2021, № 0472122-2408-1402 UA48060350000011218 вiд 15.12.2023, № 0472123-2408-1402 UA 48060350000011218 вiд 15.12.2023.
Також відповідачем не надано доказів сплати грошового зобов`язання, нарахованого вказаними податковими повідомленнями-рішеннями.
Враховуючи, що відповідачем не сплачено у встановлені законодавством строки податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ним рахується податкове зобов`язання з вказаного податку, яке перетворилось на податковий борг у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.
Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Податковим кодексом України строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Отже, узгоджене грошове зобов`язання, проте не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки визначені законодавством набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.
Відповідно до положень ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Контролюючим органом була сформована податкова вимога форми “Ф” від 04.10.2021 № 0041518-1306-1426, яка направлена на адресу відповідача.
Позивач стверджує, що податковий борг відповідача з моменту винесення податкової вимоги від 04.10.2021 не переривався і не був погашений повністю. Відповідач це твердження не спростував.
Відповідно до п.59 ст.59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Отже, податковим органом дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак вказані дії позивача не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.
Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право, крім іншого, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з п.41.4 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.
За приписами пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач має узгоджений податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 117468,63 грн., який повинен бути стягнений з відповідача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з наступних підстав:
Щодо строку на звернення до суду з позовною заявою про стягнення податкового боргу, щодо податкового повідомлення – рішення №0136929-2404-1402 вiд 20.04.2021 за 2020 рік у сумі 27 496,13 грн.
Згідно ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. 
Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. 
З наведеної норми слідує висновок, що позовну заяву про стягнення боргу з платника податків контролюючий орган може подати в строк 1095 днів з дня виникнення боргу.
Згідно п.52-2 Перехідних положень ПК України передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, тому строки на стягнення податкового боргу не закінчились.
Як зазначає позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу, - у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, запроваджено воєнний стан згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Відповідно до наказу ДПС України від 24.02.2022 року №243-о «Про встановлення простою у роботі ДПС України та ії територіальних підрозділів» в тому числі й у роботі Головного управління ДПС у Миколаївській області. 
Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.04.2022 року №7-о, встановлено простій у роботі працівників Головного управління ДПС у Миколаївській області.
Отже причини пропуску слід визнати поважними та поновити строк на звернення до суду з позовною заявою про стягнення податкового боргу з Відповідача.
До того ж, у межах даної справи предметом доказування є: обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, якими були визначені відповідні зобов`язання, не є предметом дослідження у справі (постанова Верховного Суду від 18 квітня 2019 року по справі № 813/2092/15).
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року по справі № 400/8443/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик   О.І. Шляхтицький