Номер провадження: 33/813/899/26
Номер справи місцевого суду: 523/27536/25 
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
захисника особи, яка притягається до відповідальності, – Юрченка П.Ю.,
потерпілого – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 та захисника Юрченка Павла Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м.Одеси від 06 січня 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст протоколу про адміністративне правопорушення
10.12.2025 у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.
За вказаним протоколом 10.12.2025 близько 13:30 ОСОБА_2 , рухаючись за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168, керуючи транспортним засобом марки «Audi q7», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним та при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Mercedes-Benz gl 500», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку руху та по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 - легкі тілесні ушкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.3. ПДР.

Короткий зміст судового рішення
Постановою Пересипського районного суду міста Одеси від 06.01.2026 ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. та стягнуто судовий збір на користь Державної судової адміністрації України в розмірі 665,60 грн.

Рух справи та короткий зміст клопотання про поновлення строків
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 15.02.2026 через підсистему «Електронний суд» захисник Юрченко П.Ю. в інтересах ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_2 фактично не отримав копію постанови та про її існування дізнався з відкритих джерел Інтернет ресурсів 13.02.2026.
Постановою Одеського апеляційного суду від 25.03.2026 у задоволенні клопотання захисника Скубія Ю.В. про поновлення строку відмовлено, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала. Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив з того, що вказане клопотання не міститься обґрунтування поважності причин пропуску строку, зважаючи на те, що ОСОБА_2 було достеменно відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, дату судового засідання, на якому ухвалювалось рішення за наслідками судового розгляду, тобто було забезпечено можливість отримати оскаржувану постанову та подати апеляційну скаргу в строк, передбачений ст.294 КУпАП. Також, звернута увага, що, зазначаючи в клопотанні про поновлення строку як на підставу для такого поновлення, лише дату, коли особа дізналася про наявність оскаржуваної постанови, захисник не вказує про причини відсутності дій щодо своєчасного отримання копії постанови, або ознайомлення з такою постановою через ЄДРСР, на якому зазначена постанова була доступна з 14.01.2026.
Вказана постанова Одеського апеляційного суду була доставлена до електронного кабінету захисника 27.03.2026.
28.03.2026 захисник Юрченко П.Ю. в інтересах ОСОБА_2 повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, яка серед іншого, містить клопотання про поновлення строку, та до якої додана копія заяви ОСОБА_2 з клопотанням про поновлення строку.
Вказані клопотання про поновлення строку обґрунтовані тим, що:
-про винесене рішення ОСОБА_2 дізнався тільки 13.02.2026 з мережі Інтернет;
-протягом січня-березня енергетична мережа Полтавської області була уражена настільки, що щоденні відключення світла тривали понад 20 годин, а в самому місті і по 22 години, тому користуватися Інтернетом у віддаленому районі м.Градизьк Полтавської області вже після винесення постанови судом першої інстанції практично було унеможливленим, відповідно останній про існування постанови і її публікацію в ЄДРСР не знав з об`єктивних, незалежних причин;
-представник ОСОБА_2 , будучи адвокатом і будучи проінформованим про обов`язковість надсилання судами рішень, постанов, ухвал до електронних кабінетів, очікував на внесення його в систему ЄСІТС у цій справі і отримання можливості участі в засіданні;
-не існує передбаченого законом обов`язку моніторингу ЄДРСР, відповідно доводи апеляційного суду про неможливість поновлення строку – незаконні та необґрунтовані.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Юрченко П.Ю. в інтересах ОСОБА_2 підтримав клопотання про поновлення строку, просив задовольнити його. Потерпілий ОСОБА_1 заперечив проти задоволення заявлених клопотань.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження
Розглянувши заявлені клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, заслухавши захисника особи, яка притягається до відповідальності, та потерпілого, перевіривши причини пропуску строку, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає, а клопотання особи, яка притягається до відповідальності, - підлягає поверненню, з таких підстав.
Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст.294 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Отже, дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження, ? день винесення постанови, а ні день отримання її копії.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій і стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Безпідставне поновлення строку на оскарження рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено.
З матеріалів справи встановлено, що 10.12.2025 у присутності ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, копію якого він отримав, про що розписався.
З 24.12.2025 справа перебувала в провадженні Пересипського районного суду м.Одеси. 
Розгляд справи був призначений на 06.01.2026 о 09:50, про що були сповіщені ОСОБА_2 та в його інтересах захисник Юрченко П.Ю. Від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції, а від захисника Юрченка П.Ю. – заява про внесення відомостей про учасника справи для надання доступу до електронної справи та відкладення розгляду справи (а.с.8-12).
06.01.2026 справа розглянута судом за відсутності ОСОБА_2 та захисника Юрченка П.Ю. В оскаржуваному судовому рішенні судом, серед іншого, відмовлено у задоволенні заявлених клопотань.
За інформацією ЄДРСР, яка є відкритою та загальнодоступною, до судового рішення забезпечено надання загального доступу з 14.01.2026.
З копії супрувідного листа суду від 06.01.2026 вбачається скерування копії постанови суду на адресу УПП в Одеській області та ОСОБА_2 (а.с.22).
За положеннями ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга могла бути подана включно до 26.01.2026.
Разом з тим, захисник Юрченко П.Ю. в інтересах ОСОБА_2 вперше скерував апеляційну скаргу засобами системи «Електронний суд» лише 15.02.2026, яка, серед іншого, містила клопотання про поновлення строку. 
Вказана апеляційна скарга постановою Одеського апеляційного суду від 25.03.2026 була повернута апелянту, а у задоволенні клопотання про поновлення строку відмовлено.
28.03.2026 захисник повторно скерував через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, яка, серед іншого, містить клопотання про поновлення строку, та до якої додана сканкопія заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Насамперед, апеляційний суд звертає увагу на те, що заява про поновлення строку від ОСОБА_2 , який, як зазначено в цій же заяві, має електронний кабінет в ЄСІТС, додана в сканкопії до апеляційної скарги захисника Юрченка П.Ю., поданої через систему «Електронний суд». 
Кодексом України про адміністративні правопорушення не регламентовані вимоги щодо оформлення зокрема заяви про поновлення строку. Разом з тим, за загальноприйнятими правилами оформлення документів, підпис є обов`язковим реквізитом будь-якого офіційного документу, який надає йому юридичної сили, підтверджує справжність, правильність, а також відповідальність певної особи за його зміст. При цьому, за загальними правилами судочинства та діловодства у судах кожна заява чи скарга, повинна бути підписана особою, що її подає. Не виключається подання документу, сформованого в підсистемі «Електронний суд» та скріпленого електронним цифровим підписом (ЕЦП), з урахуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Частиною першою, третьої статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до пп.27 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. За ч.6 ст.18 вказаного Закону кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Відтак, поданий в електронній формі процесуальний документ вважається належним чином підписаним у разі його скріплення електронним цифровим підписом.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що подана від ОСОБА_2 заява про поновлення строків на апеляційне оскарження наведеним вище вимогам закону не відповідає, оскільки не містить оригіналу його підпису чи його електронного цифрового підпису, а відтак не є оригіналом документу. До заяви не долучено доказів її підписання за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосування посиленого сертифіката відкритого ключа та перевірки кваліфікованого електронного підпису, накладеного на клопотання, відповідно до положень Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Отже, будь-яких підтверджуючих даних про належне підписання ОСОБА_2 поданої заяви матеріали справи не містять. Через допущенні недоліки неможливо ідентифікувати особу, яка подала вказане клопотання. 
Заява, яка не підписана у встановленому порядку, не може бути предметом розгляду суддею апеляційного суду та підлягає поверненню особі, від імені якої вона подана.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання від імені ОСОБА_2 про поновлення строку (у формі заяви) слід повернути особі, від імені якої воно подано.
Щодо клопотання захисника Юрченка П.Ю. про поновлення строку апеляційний суд дійшов висновку, що викладені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, не є поважними, з огляду на таке.
Чинний КУпАП не містить вимог щодо змісту апеляційної скарги. Натомість стаття 294 КУпАП пов`язує обчислення строку на апеляційне оскарження з днем винесення постанови та містить єдину вимогу - подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня ухвалення судового рішення.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників процесу, заборона зловживати наданими правами.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 в справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16.02.2017 у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.10.2020 в справі № 9901/32/20 виснувала, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку з пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
У постанові Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 560/14349/23 зазначено, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
У клопотанні, що міститься в апеляційній скарзі, захисник Юрченко П.Ю., серед іншого, вказує, що про рішення дізнався лише 13.02.2026 з мережі Інтернет. Однак вказаним аргументам уже була надана належна оцінка апеляційним судом у постанові від 25.03.2026. 
Твердження захисника про незаконність висновків апеляційного суду щодо можливості ознайомлення з рішенням через ЄДРСР фактично зводяться до незгоди з остаточним судовим рішенням від 25.03.2026, що є процесуально неприпустимим. Вказане судове рішення набрало законної сили і не може бути предметом перегляду чи повторної оцінки при новому зверненні з апеляційною скаргою. Чинний КУпАП не передбачає можливості повторного подання клопотання про поновлення строку з підстав, яким судом уже було надано вичерпну правову оцінку. 
Щодо посилання захисника на щоденні відключення світла як на підставу поважності пропуску строкуапеляційний суд звертає увагу на таке.
Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стороною захисту своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення всіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, захисник суду не надав.
Апеляційний суд зазначає, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки захисником не надано жодних доказів з приводу об`єктивної неможливості направлення скарги в установлений законом строк із цієї підстави. А сам лише факт відключення електроенергії не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 08.01.2025 у справі № 295/4031/24 та від 12.12.2025 у справі №520/24010/23.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.06.2024 у справі N 559/2655/23 зазначив, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки воєнний стан на території України оголошено 24.02.2022 і з цього часу відбуваються масовані ракетні обстріли російською федерацією населених пунктів України, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури, проте такі атаки не проводяться щодня, оскільки це складний логістичний процес. Разом із цим судочинство в Україні продовжує здійснюватися у встановленому законом порядку. Не було встановлено в Україні й повного припинення роботи банківських установ, комунальних служб та/або поштового зв`язку.
Посилання захисника на очікування повідомлень у системі ЄСІТС також не є поважною причиною для поновлення процесуального строку з огляду на таке. 
Захисник, як професійний правник, обізнаний, що за положеннями ч.2 ст.294 КУпАП строк оскарження постанови суду у справах про адміністративні правопорушення обчислюється з дня винесення постанови, а не отримання її копії. Достовірно знаючи про розгляд справи 06.01.2026, сторона захисту не виявила належного інтересу до її руху та вперше звернулася з апеляційною скаргою лише 15.02.2026, тобто з суттєвим пропуском встановленого законом строку. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що статус адвоката передбачає дотримання стандартів професійної обачності, що дає змогу представнику самостійно відстежувати рух справи за допомогою відкритих ресурсів, таких як ЄДРСР та портал «Судова влада України».
Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені захисником Юрченко П.Ю. апеляційний суд визнає неповажними. 
Згідно з усталеною практикою практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави, однією із яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Діючий КУпАП не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження із часом отримання копії судового рішення. 
Апеляційний суд зауважує, що клопотання про поновлення процесуального строку не може носити формальний характер, а наведені в ньому обставини повинні доводитися заявником належними та допустимими доказами.
Разом з тим, ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не довів про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили йому своєчасно оскаржити судове рішення без зайвих зволікань. 
Оскільки доказів, які підтверджували би поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є такими, що об`єктивно унеможливили своєчасного оскарження рішення суду першої інстанції, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга відповідно до вимог ст.294 КУпАП підлягає поверненню апелянту.
При вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника Юрченка Павла Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м.Одеси від 06 січня 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу та клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження повернути особі, яка їх подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду      І.А. Артеменко