ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/6810/26
провадження № 3/753/2257/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, маючої на утриманні малолітніх дітей: 2013 р.н, 2010 р.н., працюючої водієм таксі, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 621901; протокол серії ЕПР1 № 621905), -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 18.03.2026 року о 18 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Дніпровська Набережна, 23, у м. Києві, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не переконалась в безпечності та здійснила наїзд на транспортний засіб «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого, в порушення вимог п. 2.10 а) ПДР, залишила місце пригоди.
Враховуючи той факт, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  містяться у різних судових справах, однак надійшли до суду одночасно та стосуються однієї особи, вважаю за необхідне об`єднати дані матеріали та розглянути їх в одному провадженні.
ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні правопорушень не визнала. Звертала увагу на схему ДТП, складену працівниками поліції, відповідно до якої вона не могла здійснити зіткнення з автомобілем «Volkswagen», оскільки зазначений транспортний засіб знаходився позаду будинку № 21, тоді як вона рухалася вздовж дороги повз будинок і в тому місці не проїжджала. Пояснила, що в день події близько 21:00 їй зателефонував невідомий чоловік з незнайомого номера, який не представився та повідомив про нібито вчинену нею ДТП. Вона заперечила свою причетність до пригоди, зазначивши, що ще о 19:00 прийняла замовлення та рухалася у напрямку станції метро «Арсенальна», здійснюючи доставку клієнта таксі. Приїхавши до УПП, їй стало відомо про обставини, що склалися. Також повідомила, що пошкодження автомобіля, зафіксовані на диску, який міститься в матеріалах справи, не є наслідком зазначеної ДТП. За її словами, автомобіль був ввезений зі США вже пошкодженим («биток»), тому на транспортному засобі відсутні будь-які нові пошкодження, які могли б свідчити про її участь у дорожньо-транспортній пригоді.Зазначила, що проживає у дворі будинку №23, а тому дійсно могла проїжджати вказаною територією, однак своєї причетності до вчинення дорожньо-транспортної пригоди не визнала і просила врахувати, що у справі немає жодного доказу, який би підтверджував її винуватість. Також у письмових поясненнях ОСОБА_1 вказувала про те, що пошкодження переднього бампера набула у січні 2026 року у ДТП.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтримала письмові пояснення, дані під час оформлення справи, згідно яких ДТП сталось о 18 год. 40 хв. Повідомила, що вона безпосередньо бачила, як автомобіль «Toyota Camry» червоного кольору з н.з. НОМЕР_1 зачепив її припаркований автомобіль. Пояснила, що того дня вона приїхала на автомобілі «Volkswagen» у справах разом із дитиною та залишила свій автомобіль припаркований уздовж дороги. Вона завела дитину на заняття та повернулась до автомобіля і невдовзі почула характерний звук удару та відчула поштовх, побачивши, що зіткнення з задньою лівою частиною її автомобіля допустив автомобіль «Toyota Camry», який швидко рухався у напрямку виїзду з двору. На її думку удар неможливо було не відчути. Вона, ОСОБА_2 , намагалася наздогнати та кричала, аби водій звернув увагу й зупинився, проте цього не сталось. Вказала, що вона змогла зробити фотографії автомобіля та запам`ятала номерний знак. Після цього вона забрала дитину та переставила автомобіль. Потім приїхали працівники поліції, які оформлювали матеріали.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Таким чином, самі по собі показання потерпілого також є доказами.
Крім того, потерпілий, в силу положень ст. 269 КУпАП, має, зокрема, право заявляти клопотання.
В судовому засіданні потерпіла дала чіткі та логічні показання щодо місця, часу, обставин ДТП та залишення місця пригоди. Крім того, ОСОБА_2 пояснила, що на схемі ДТП автомобіль відображено в місці, де він знаходився на час приїзду працівників поліції, а не на час зіткнення.
На фотознімках, що містяться на DVD-R диску, долученому до матеріалів справи, зображено автомобіль «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , що не заперечувалось ОСОБА_1 , з пошкодженнями з правої сторони, розташування яких, у тому числі висота, що підтверджується даними заміру рулетки, відповідає пошкодженням, наявним на автомобілі «Volkswagen», н.з. НОМЕР_2 , фотознімки якого, наявні на флеш-накопичувачі, долучені за клопотанням потерпілої та досліджені судом. Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 23.03.2026 року на автомобілі «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , виявлені пошкодження – подряпини ЛФП переднього бамперу з лівої та правої сторони, що відповідає даним фотознімків вказаного автомобіля. Наведене свідчить про те, що механічні пошкодження транспортних засобів могли утворитись внаслідок їх контакту під час ДТП.
Із відеозапису з камер спостереження, долученого до матеріалів справи за клопотанням потерпілої ОСОБА_2 , та дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що о 18 год. 43 хв. автомобіль червоного кольору марки «Toyota Camry» рухається по вул. Дніпровська набережна. Як пояснила потерпіла це відеозапис з камери відеоспостереження шиномонтажу, розташованого далі від місця ДТП по вул. Дніпровська набережна.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 про те, що вона забрала пасажира о 18 год. 44 хв. з Дніпровської набережної, 17-к, а також про рух о 19 год. в бік метро «Арсенальна», не тільки не спростовують можливість вчинення даного ДТП та уїзду з місця пригоди о 18 год. 40 хв., а й навпаки підтверджують проїзд з парковки через KFC в бік набережної – місце ДТП. При цьому суд вважає за можливе уточнити час вчинення ДТП – 18 год. 40 хв., як про це одразу вказувала в своїх поясненнях потерпіла, оскільки зазначення часу 18 год. 50 хв. як про це вказано у протоколі, ймовірно є технічною опискою, оскільки будь-яких даних про те, що ДТП трапилось о 18 год. 50 хв. в справі немає.
Суд вважає показання потерпілої, надані в ході оформлення протоколів та в суді, достовірними, оскільки вони послідовні, логічні, конкретні, узгоджуються як між собою, так і з іншими зібраними по справі доказами, дослідженими судом, і які повністю спростовують доводи ОСОБА_1 , висунуті нею на свій захист. 
Відомості, які свідчать про наявність підстав для обмови ОСОБА_1 з боку потерпілої - в судове засідання не подані та судом не встановлені.
Також, твердження ОСОБА_1 про наявність суттєвих порушень, допущених при оформленні поліцейськими матеріалів справи – відсутність опису у справі за ст. 124 КУпАП, не можуть свідчити про наявність підстав для виправдання останньої, оскільки не є такими, що істотно порушують права ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, приходжу до висновку про те, що невизнання вини з боку ОСОБА_1 є позицією захисту, обраною з метою ввести суд в оману та  уникнути відповідальності за скоєне.
Сукупність викладених доказів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що були ретельно досліджені в ході судового розгляду, дає безумовні підстави зробити висновок про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, підтверджена в повному обсязі.
Враховуючи особу правопорушника, яка розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення за вчинені правопорушення у виді штрафу. На підставі ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення накладається у виді штрафу в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 122-4, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, та на підставі положень ст. 36 КупАП остаточно накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Посвідчення водія - не вилучалось. 
Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.
Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя