ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/28966/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року (суддя О.М. Неклеса) у справі № 160/28966/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року № 27 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності в сумі 107 081,25 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не доведено, що позивач своїми діями, невиконанням чи неналежно виконанням службових обов`язків, спричинив втрату або розкрадання військового майна, що свідчить про протиправність притягнення відповідачем позивача до матеріальної відповідальності.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено.
Судом першої інстанції зазначено, що згідно з положеннями Закону №160-IX, матеріальна відповідальність є різновидом юридичної відповідальності, яка настає у випадку заподіяння військовослужбовцями та деякими іншими особами прямої дійсної шкоди під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків.
Суд першої інстанції з`ясував, що ані з Акту службового розслідування, ані з наказу "Про результати службового розслідування" від 16.08.2025 року №27 не вбачається, які саме дії чи бездіяльність позивача кваліфіковано відповідачем, як порушення вимог статей 11, 16, 58, 66, 71, 83 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статті 11 Закону України "Про публічні закупівлі", пункту 1.3 Інструкції з організації договірної роботи в Державній спеціальній службі транспорту.
Судом першої інстанції встановлено, що акт службового розслідування та оскаржуваний наказ не містять викладення обставин та обґрунтувань, які б давали змогу дійти беззаперечного висновку про те, що позивач діяв умисно з метою заподіяння шкоди інтересам держави.
Враховуючи не доведення відповідачем належними доказами наявність у діях позивача прямого умислу позивача на внесення завідома неправдивих даних в офіційні документи та заволодіння майном, суд першої інстанції вважав необґрунтованим та безпідставним розрахунок суми завданих збитків, які було покладено на позивача.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем у справі не доведено правомірність оскаржуваного наказу, а отже такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності в сумі 107 081,25 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що за результатами проведення розслідування складено акт службового розслідування від 15.08.2025 №1497/21-162, яким підтверджено висновки, викладені в акті службового розслідування від 19.07.2025 №15/16.2-803, а саме: товар на суму 564585,00 грн. суміш бетонна на склад служби матеріально-технічного забезпечення фактично не надходив, зі складу служби фактично не видавався. Встановлено коло осіб, дії яких призвели до завдання збитків державні, зокрема позивачем, який порушив вимоги ст.ст. 11, 16,83 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, п. 2.3, 2.4, 3.1.0. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України. Скаржник зауважує, що зміст пояснень позивача вказує беззаперечно на прямий умисел позивача щодо внесення завідомо неправдивих даних в офіційні документи з метою списання з обліку будівельних матеріалів без їх фактичного передавання до підрозділів. Вважає, що вина позивача полягає у внесенні завідомо неправдивих даних в офіційні документи з метою заволодіння майном частини. Відтак, скаржник наполягає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року № 27 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності в сумі 107 081,25 грн. є правомірним, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до розпорядження Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 16.07.2025 року №Р-144 "Про проведення службового розслідування за фактом порушення закупівель" та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2025 №577 "Про призначення службового розслідування у військовій частині НОМЕР_2 " комісією у складі: голова комісії: заступник головного інженера - начальник відділу обліку та утримання полковник ОСОБА_2 ; члени комісії: старший офіцер відділення технічного нагляду підполковник ОСОБА_3 , помічник командира-начальник юридичної служби майор юстиції ОСОБА_4 , офіцер фінансово-економічної служби майор ОСОБА_5 , начальник відділення державних закупівель лейтенант ОСОБА_6 проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що спряли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення та попередження подібних випадків порушень у майбутньому.
Відповідно до інформації зазначеній в розпорядженні Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 16.07.2025 року №Р-144 комісія перевірила договори на закупівлю товарів, а саме сумішей бетонних готових важких, клас В15 (М 200), крупність заповнення 10 мм і менше, укладених між військовою частиною НОМЕР_2 та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕТОН МАРКЕТ» від 14.11.2024 № 28/10-24 та 04.12.2024 №238.
За результатами службового розслідування комісією складено Акт службового розслідування від 15.08.2025 № 1497/21-162, в розділі 3 якого зазначено, що на підставі досліджених документів, пояснень посадових осіб військової частини НОМЕР_2 встановлено:
протоколи комісії з розгляду комерційних / цінових пропозицій щодо вивчення товарів оборонного призначення від 29.10.2024 № 83 та від 21.11.2024 № 143 (підписані головою комісії полковником ОСОБА_7 , секретарем старшим лейтенантом ОСОБА_8 ) щодо закупівлі сумішей бетонних готових важких, клас В15 (М 200), крупність заповнення 10мм і менше складено без фактичного дослідження цінових пропозицій, поза як комерційні пропозиції фактично отримано після його складання;
товар на загальну суму 564585,00 грн. суміш бетонна готова важка, клас бетону В15 (М 200), крупність заповнення 10мм і менше відповідно до договорів з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕТОН МАРКЕТ» від 14.11.2024 № № 28/10-24 та від 04.12.2024 № № 238 за накладними від 15.11.2024 № Б-001969, від 15.11.2024 № Б-001970, від 15.11.2024 № Б-001971, від 15.11.2024 № Б-001972, від 06.12.2024 № Б-002122 , від 06.12.2024 № Б-002123, від 06.12.2024 № Б-002124, від 06.12.2024 № Б-002126, від 06.12.2024 № Б-002125 на склад служби матеріально-технічного забезпечення фактично не надходив;
товар на загальну суму 564585,00 грн. суміш бетонна готова важка, клас бетону В15 (М 200), крупність заповнення 10мм і менше за накладними від 20.03.2025 № 20/03-31, від 20.03.2025 №20/03-32, від 20.03.2025 №20/03-33, від 20.03.2025 №20/03-34, від 20.03.2025 № 20/03-39, від 20.03.2025 № 20/03- 40, від 20.03.2025 № 20/03-41 від 20.03.2025 №20/03-42, від 20.03.2025 №20/03-43 від 20.03.2025 №20/03-44 зі складу служби матеріально-технічного забезпечення фактично не видавався, на будівництві військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд опорних пунктів згідно поданих заявок не використовувався.
У розділі 4. "Відомості про осіб, стосовно яких призначено службове розслідування" Акту службового розслідування, серед інших, зазначений позивач - лейтенант ОСОБА_1 , начальник служби матеріально-технічного забезпечення тилу логістики, призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.10.2024 №18/ДСК.
У розділі 5. "Неправомірні дії військовослужбовців та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та порушенням, що трапилось" Акту службового розслідування зазначено, що в діях службових (посадових) осіб військової частини НОМЕР_2 командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_9 , заступника командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_10 , начальника служби матеріально-технічного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 , уповноваженої особи за закупівлі товарів, робіт і послуг у військовій частині НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_11 , командира 2 роти інженерної підтримки молодшого лейтенанта ОСОБА_12 , командира 1 роти інженерної підтримки старшого лейтенанта ОСОБА_13 , начальника складу служби МТЗ тилу логістики військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_14 вбачаються ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України за ознаками привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинених за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах в умовах воєнного стану, ч. 2 ст. 366 КК України за ознаками внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.
Виходячи із вищевикладеного, комісією запропоновано матеріали службового розслідування направити до Державного бюро розслідувань для вирішення питань щодо притягнення посадових осіб військової частини НОМЕР_2 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.
16.08.2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) було прийнято наказ №27 "Про результати службового розслідування", в якому зазначено наступне.
В діях службових (посадових) осіб військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_9 (займав посаду командира військової частини НОМЕР_2 ), полковника ОСОБА_10 (займав посаду заступника командира військової частини НОМЕР_2 ), начальника відділення державних закупівель військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_11 , начальника служби матеріально-технічного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 , командира 2 роти інженерної підтримки молодшого лейтенанта ОСОБА_12 , командира 1 роти інженерної підтримки старшого лейтенанта ОСОБА_13 , начальника складу служби матеріально-технічного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_14 встановлено порушення статей 11, 16, 58, 66, 71, 83 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статті 11 Закону України "Про публічні закупівлі", пункту 1.3 Інструкції з організації договірної роботи в Державній спеціальній службі транспорту.
Вина вищезазначених службових осіб полягає в недбалому ставленні до виконання службових обов`язків полковника ОСОБА_9 , старшого лейтенанта ОСОБА_13 , молодшого лейтенанта ОСОБА_12 та прямому умислі на внесення завідома неправдивих даних в офіційні документи та заволодіння майном частини полковником ОСОБА_10 , старшим лейтенантом ОСОБА_11 , лейтенантом ОСОБА_1 , старшим сержантом ОСОБА_14 .
Таким чином, розмір матеріальної шкоди, завданий державі незаконними діями посадових осіб військової частини становить 564 585,00 грн.
Також, в діях посадових осіб вбачаються ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України за ознаками привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинених за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах в умовах воєнного стану, ч.2 ст.366 КК України за ознаками внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.
З огляду на вищевикладене, пунктом 2 наказу №27 від 16.08.2025 року наказано командиру військової частини НОМЕР_2 вжити заходів та в порядку частини першої статті 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" притягнути до матеріальної відповідальності, зокрема: начальника служби матеріально-технічного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 на підставі частини першої 3, пункту 4 частини першої статті 6, статті 8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" притягнути до матеріальної відповідальності в сумі 107 081, 25 грн.
Вважаючи протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року № 27 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності в сумі 107 081,25 грн., позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною 1 статті 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною 4 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначається Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-IX.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону №160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Частиною 1 статті 3 Закону №160-IX передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Згідно ч.1 ст.6 Закону №160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:
1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;
2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;
3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;
4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;
5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до ст.8 Закону №160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 16.08.2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) прийнято наказ №27 "Про результати службового розслідування". 
Так, цим наказом визначено командиру військової частини НОМЕР_2 вжити заходів та притягнути в порядку ч.1 ст.13 Закону №160 до матеріальної відповідальності зокрема начальника служби матеріально-технічного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 в сумі 107 081, 25 грн. на підставі частини першої 3, пункту 4 частини першої статті 6, статті 8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".
За змістом наказу від 16.08.2025 року №27 відповідачем встановлено, що в діях зокрема позивача вбачаються ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України за ознаками привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинених за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах в умовах воєнного стану, ч.2 ст.366 КК України за ознаками внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.
У змісті наказу №27 відповідач конкретизував, що позивач вчинив дії, а саме внесення завідомо неправдивих даних в офіційні документи та заволодіння майном частини з прямим умислом. Разом з тим, у наказі №27 відповідач вказав, що такі дії позивача свідчать про порушення ст.83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (затверджено Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV), що містить перелік обов`язків начальника служби.
З наявного у матеріалах справи Акту службового розслідування вбачається, що до наведених висновків відповідач дійшов з огляду на наявність у накладних від 20.03.2025 № 20/03-31, від 20.03.2025 № 20/03-32, від 20.03.2025 № 20/03-33, від 20.03.2025 № 20/03-34, від 20.03.2025 № 20/03-39, від 20.03.2025 № 20/03- 40, від 20.03.2025 № 20/03-41 від 20.03.2025 № 20/03-42, від 20.03.2025 № 20/03-43 від 20.03.2025 № 20/03-44, за якими була видана суміш бетонна готова важка, клас бетону В15 (М 200), крупність заповнення 10мм і менше загальним об`ємом – 133 м3, засвідчувального підпису позивача.
Разом з тим, у акті службового розслідування встановлено, що товар на загальну суму 564585,00 грн. суміш бетонна готова важка, клас бетону В15 (М 200), крупність заповнення 10мм і менше відповідно до договорів з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БЕТОН МАРКЕТ» від 14.11.2024 № № 28/10-24 та від 04.12.2024 № № 238 за накладними від 15.11.2024 № Б-001969, від 15.11.2024 № Б-001970, від 15.11.2024 № Б-001971, від 15.11.2024 № Б-001972, від 06.12.2024 № Б-002122 , від 06.12.2024 № Б-002123, від 06.12.2024 № Б-002124, від 06.12.2024 № Б-002126, від 06.12.2024 № Б-002125 на склад служби матеріально-технічного забезпечення фактично не надходив;
товар на загальну суму 564585,00 грн. суміш бетонна готова важка, клас бетону В15 (М 200), крупність заповнення 10мм і менше за накладними від 20.03.2025 № 20/03-31, від 20.03.2025 №20/03-32, від 20.03.2025 №20/03-33, від 20.03.2025 №20/03-34, від 20.03.2025 № 20/03-39, від 20.03.2025 № 20/03- 40, від 20.03.2025 № 20/03-41 від 20.03.2025 №20/03-42, від 20.03.2025 №20/03-43 від 20.03.2025 №20/03-44 зі складу служби матеріально-технічного забезпечення фактично не видавався, на будівництві військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд опорних пунктів згідно поданих заявок не використовувався.
Отже, відповідач обґрунтував у наказі від 16.08.2025 року №27 обставини, з якими пов`язується заподіяння позивачем матеріальної шкоди, а саме позивач вчинив дії - внесення завідома неправдивих даних в офіційні документи та заволодіння майном частини, адже вищевказані накладі від 20.03.2025 щодо товару на загальну суму 564585,00 грн. складені за відсутності реальної видачі товару.
В свою чергу, з наявних у матеріалах справи пояснень позивача, які отримані під час службового розслідування, вбачається, що позивач підписав згадані накладні від 20.03.2025 щодо товару на загальну суму 564585,00 грн. свідомо розуміючи, що такий товар не видавався, що свідчить про вину позивача у формі прямого умислу, адже позивач передбачав шкідливі наслідки своєї поведінки і бажав їх настання. 
Колегія суддів з`ясувала, що до акта службового розслідування на виконання вимог ст.8 Закону №160 додана довідка-розрахунок, яка складена із підписом помічника-командира – начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 , згідно якої сума завданих збитків складає 546585,00 грн.
Також, за змістом наказу від 16.08.2025 року №27 та акту службового розслідування вбачається причинний зв`язок між діями позивача (внесення завідома неправдивих даних в офіційні документи та заволодіння майном) та завданою шкодою 546585,00 грн.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем в спірному випадку підтверджено всі умови притягнення до матеріальної відповідальності згідно ч.2 ст.3 Закону №160-ІХ, обґрунтовано застосовано п.4 ч.1 ст.6 Закону №160-ІХ щодо матеріальної відповідальності у повному розмірі.
Також, у спірному випадку виконано вимоги ч.8 ст.8 Закону №160 під час визначення суми, що підлягає стягненню, адже враховано ступень вини, конкретні обставини завдання позивачем шкоди і те, що шкоду завдано кількома особами.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року № 27 «Про результати службового розслідування» в оскаржуваній частині є правомірним, а тому підстав для задоволення позову не існує.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі № 160/28966/25 – скасувати та ухвалити нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 11.05.2026 

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров