КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м. Київ справа №320/33630/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України в місті Києві № 36190240105 від 22.04.2025;
- зобов`язати Головне управління ДПС України в місті Києві нарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкову знижку за наслідками звітного податкового 2023 року за навчання її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 у розмірі 118937,88 грн.;
- стягнути з відповідача Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на корить позивача сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що нею у відповідному податковому періоді понесено фактичні витрати на оплату освітніх послуг на користь навчальних закладів для навчання дитини, що підтверджується належними письмовими доказами, зокрема, договорами про надання освітніх послуг, додатками до них, платіжними документами та довідками навчальних закладів. Позивач наголошує, що такі витрати підпадають під визначення витрат, які дають право на податкову знижку відповідно до положень Податкового кодексу України. При цьому, наданими доказами чітко ідентифіковано призначення платежів саме як оплату освітніх послуг, а також підтверджено, що вартість супутніх послуг, зокрема, харчування, не включена до вартості освітніх послуг. Позивач вказує, що контролюючий орган безпідставно не врахував подані документи та неправомірно відмовив у реалізації права на податкову знижку. У зв`язку з цим позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/33630/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 14.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/33630/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що надані позивачем документи не дають можливості однозначно ідентифікувати характер здійснених витрат як витрат саме на освітні послуги у розумінні Податкового кодексу України. Зокрема, відповідач зазначає, що договори, укладені позивачем із відповідними установами, передбачають надання комплексу послуг, які можуть включати не лише освітню складову, а й інші супутні послуги, у зв`язку з чим неможливо визначити, яка саме частина сплачених коштів відноситься до освітніх послуг. Крім того, відповідач вказує, що подані платіжні документи не підтверджують належним чином спрямування коштів виключно на оплату освітніх послуг, а також не містять достатньої деталізації щодо їх структури. Відповідач також наголошує, що позивачем не доведено відповідність понесених витрат вимогам податкового законодавства для включення їх до податкової знижки. У зв`язку з викладеним, відповідач вважає, що контролюючим органом правомірно прийнято рішення про відмову у наданні податкової знижки, а підстави для його скасування відсутні.
Також в матеріалах справи наявна відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач зазначає, що доводи відповідача є необґрунтованими та спростовуються наданими до матеріалів справи доказами, які підтверджують цільове призначення платежів як оплату освітніх послуг. Позивач наголошує, що довідки навчальних закладів прямо підтверджують, що вартість інших послуг, зокрема, харчування, не включена до вартості освітніх послуг. Також позивач зазначає, що контролюючий орган фактично не здійснив належної оцінки поданих документів та дійшов помилкового висновку.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
06.03.2025 посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві було проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи поданої за 2023 рік фізичної особи ОСОБА_1 .
За результатами перевірки складено Акт перевірки від 06.03.2025 року, реєстраційний № 19844/ 5/26-15-24-01-05-14.
Так, за результатами камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік встановлено, що у гр. ОСОБА_1 відсутні законодавчі підстави для нарахування податкової знижки за наслідками звітного (податкового) 2023 року оскільки:
- ідентифікувати вартість освітніх послуг понесених за здобуття загальної середньої освіти без врахування додаткових послуг визначених п. 8 розділу 2 договору від 01.04.2023 року немає можливості;
- згідно договору від 24.04.2028 року № 051011584 витрати понесені не на здобуття дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти;
- при розрахунку суми податку, на яку зменшуються податкові зобов`язання з використанням права на податкову знижку, завищено суму доходу, отриманого (виплаченого, наданого) у формі заробітної плати (ознака доходу 101) та завищено суму утриманого (сплаченого) податковим агентом податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік, оскільки, задекларовані дані в податковій декларації про майновий стан і доходи не відповідають даним ЦБ ДРФО України.
На підставі висновків проведеної перевірки, посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві було винесено податкове повідомлення-рішення:
- від 22.04.2025 року № 36190240105 форми «ЗН» про завищення податку на доходи фізичних осіб, задекларованих до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, у розмірі 118937,88 грн.
Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку резидента у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 ПК України членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.
За змістом підпункту «а» пункту 30.9 статті 30 ПК України податкова пільга надається шляхом податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору.
Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49,18 статті 49 ПК України).
Порядок адміністрування податку на доходи фізичних осіб встановлений розділом IV ПК України.
Статтею 162 ПК України передбачено, що платниками податку є: фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа-нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
Право платника податку на податкову знижку визначає стаття 166 ПК України.
Згідно з підпунктом 166.1.1 пункту 166.1 статті 166 ПК України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року
Відповідно до підпункту 166.1.2 пункту 166.1 статті 166 ПК України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.
До податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і особу, яка звертається за податковою знижкою (їх покупця (отримувача), а також копіями договорів за їх наявності, в яких обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк оплати за такі товари (роботи, послуги) (підпункт 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 ПК України).
Згідно підпункту 166.3.3 пункту 166.3 статті 166 ПК України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати: суму коштів, сплачених платником податку на користь вітчизняних закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти для компенсації вартості здобуття відповідної освіти такого платника податку та/або члена його сім`ї першого ступеня споріднення.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для отримання податкової знижки платник податків має понести витрати протягом звітного податкового року на користь закладів освіти протягом звітного податкового року.
Підпунктом 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 ПК України передбачено, що податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.
Пунктом 166.4 статті 166 ПК України встановлені обмеження права на нарахування податкової знижки.
Згідно з підпунктом 166.4.1 пунктом 166.4 статті 166 ПК України податкова знижка може бути надана виключно резиденту, який має реєстраційний номер облікової картки платника податку, а так само резиденту фізичній особі, яка через свої релігійні переконання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомила про це відповідний контролюючий орган і має про це відмітку у паспорті.
Якщо платник податку до кінця податкового року, наступного за звітним не скористався правом на нарахування податкової знижки за наслідками звітного податкового року, таке право на наступні податкові роки не переноситься.
Пунктами 179.1 статті 179 ПК України установлено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пунктом 179.8 статті 179 ПК України сума, що має бути повернена платнику податку, зараховується на його банківський рахунок, відкритий у будь-якому комерційному банку, або надсилається поштовим переказом на адресу, зазначену в декларації, протягом 60 календарних днів після надходження такої податкової декларації.
Аналіз наведених норм права вказує, що сума коштів, сплачених платником податку на користь вітчизняних закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти для компенсації вартості здобуття відповідної освіти таким платником податку та/або членом його сім`ї першого ступеня споріднення, належить до витрат, дозволених до включення до податкової знижки. Такі витрати повинні бути фактично здійснені платником податку протягом звітного податкового року та мають бути підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і особу, яка звертається за податковою знижкою (їх покупця (отримувача), а також копіями договорів за їх наявності, в яких обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк оплати за такі товари (роботи, послуги).
Судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази, які підтверджують факт понесення витрат саме на освітні послуги, а саме:
-Договір про надання послуг № 54054-25042023 від 25.04.2023, укладений між ТОВ «СТАДІ ГРУП ЛТД» (STUDY ACADEMY) та ОСОБА_1 , предметом якого є надання освітніх послуг;
-Додаток №1 до договору № 54054-25042023, яким визначено вартість освітніх послуг за період 11.09.2023 - 25.05.2024 у сумі 37 113,00 грн;
-Договір № 051011584 від 24.04.2018, укладений з ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ»;
-Додаток №1 до договору № 051011584, який визначає графік та розмір оплати (зокрема 8 225,00 грн за семестр);
-Квитанція про оплату від 10.01.2023 на суму 8 225,00 грн, отримувач - ТОВ «Мала комп`ютерна академія ШАГ Київ»;
-Квитанція про оплату від 18.12.2023 на суму 323 706,00 грн, отримувач - ТОВ «Новопечерська школа»;
-Довідка ТОВ «Новопечерська школа» № 1520 від 08.04.2024, відповідно до якої за 2023 рік сплачено 615 428,00 грн за освітні послуги;
-документи, що підтверджують, що вартість харчування не включена до вартості освітніх послуг;
Оцінюючи доводи відповідача щодо неможливості відокремлення освітніх послуг від інших складових, суд зазначає, що такі доводи спростовуються наданими позивачем довідками навчальних закладів, у яких прямо зазначено, що вартість харчування не входить до вартості освітніх послуг.
Посилання відповідача на відсутність належної ідентифікації платежів також є безпідставними, оскільки у платіжних документах міститься чітке призначення платежу: «за освітні послуги» або «за навчання», що виключає інше тлумачення їх характеру.
Суд також враховує, що контролюючим органом не надано жодного доказу того, що сплачені позивачем кошти включають інші послуги або не пов`язані з оплатою освіти.
Суд акцентує увагу, що сам факт укладення договору на комплекс послуг не є підставою для відмови, якщо є можливість визначити освітню складову та така складова підтверджена окремими документами. У спірному випадку така можливість підтверджена довідками, додатками до договорів, платіжними документами, реквізити яких наведені вище.
Суд зазначає, що позивачем виконано всі умови, а саме: витрати фактично понесені, витрати підтверджені документально та здійснені на користь закладів освіти, послуги надані члену сім`ї першого ступеня споріднення.
Суд також не погоджується з доводами податкового органу про завищення суми утриманого (сплаченого) податковим агентом податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік, оскільки розбіжність у розмірі 3 955,27 грн між задекларованою сумою фізичної особи 2 887 924,90 грн та сумою 2 883 969,63 грн, наведеною в акті перевірки, виникла у зв`язку з неподанням звітності форми 1ДФ за 4 квартал 2023 року ТОВ «Форест Дайменши» (змінено організаційну правову форму ТОВ «КУА «БЕСТ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ», код ЄДРПОУ 34493142), у зв`язку з купівлею-продажем частки статутного капіталу прав власності від 28.11.2023. 
У свою чергу, ОСОБА_1 правомірно та на виконання вимог Податкового кодексу України задекларувала повністю всі доходи за 2023 рік, включаючи заробітну плату, отриману від ТОВ «КУА «БЕСТ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» за жовтень 2023 року у розмірі 1 000,00 грн та за листопад 2023 року у розмірі 2 955,27 грн, що разом становить 3 955,27 грн. 
Таким чином, інформація, зазначена позивачем у рядку 10.1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, є достовірною, а виявлена контролюючим органом розбіжність зумовлена не неправомірними діями позивача, а неподанням відповідної звітності податковим агентом, що не може ставитися у провину платнику податку. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено факт понесення витрат саме на освітні послуги, які підлягають включенню до податкової знижки.
Натомість відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення та не спростовано доводи позивача.
Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом без належних правових підстав, з порушенням вимог податкового законодавства та без урахування всіх обставин справи і наданих позивачем доказів, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Доводи відповідача, покладені в основу оскаржуваного рішення, судом визнані необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, а відтак підстави для відмови у наданні позивачу податкової знижки відсутні. 
За таких обставин, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне не лише скасувати спірне рішення, але й зобов`язати контролюючий орган здійснити нарахування податкової знижки за відповідний податковий період, як це передбачено податковим законодавством. 
При цьому обраний позивачем спосіб захисту відповідає характеру порушеного права, є належним та ефективним і не свідчить про втручання суду у дискреційні повноваження контролюючого органу, оскільки у даному випадку такий орган не наділений свободою розсуду щодо прийняття рішення за наявності всіх передбачених законом підстав для нарахування податкової знижки.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не змінює.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин у сукупності, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку наявність підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 2422,40 грн. (квитанція від 24.06.2025).
З огляду на те, що адміністративний позов задоволено, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити;
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України в місті Києві № 36190240105 від 22.04.2025;
Зобов`язати Головне управління ДПС України в місті Києві нарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкову знижку за наслідками звітного податкового 2023 року за навчання її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 у розмірі 118937,88 грн.;
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДПС України в місті Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.