Справа № 148/3006/25 
Провадження №2/148/325/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

20 травня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області
в складі: головуючого судді Саламахи О.В., 
за участю секретаря Семенової М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:  
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 11.03.2024 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачкою за допомогою веб-сайту (navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1363-0967. 
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20000 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період – 14 днів; знижена % ставка – 1,20 % в день; стандартна % ставка – 1,50 % в день.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. 
Відповідач свої зобов`язання по договору не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для повного погашення заборгованості. У зв`язку з цим, виникла заборгованість, яка станом на 13.10.2025 становить 100953,96 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 20000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 80760 грн, прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 193,96 грн. 
Разом з тим, позивач вважає можливим застосувати Програму лояльності для споживачів фінансових послуг Кредитодавця частково списавши заборгованість Позичальнику за нарахованими процентами. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»загальну суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 90473,96 грн, що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 20000 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 70473,96 грн., та судові витрати.
Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що досліджуючи укладений договір та довідку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відповідач дійшла висновку, що ці докази не є достовірними, належними, та у своїй сукупності достатніми для підтвердження факту виконання позивачем своїх обов`язків за кредитними договором, оскільки не містять повної інформації про погоджений сторонами у кредитному договорі номер платіжного засобу, на який потрібно було перерахувати суму кредиту, а також не містить повної інформації про номер платіжного засобу на який було перераховано суму кредиту. 
Довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування відповідачці грошових коштів у розмірі 20 000 грн. на підставі кредитного договору № 1363-0967 від 11.03.2024 за допомогою системи LIQPAY, транзакція №2436301118, не є належними доказами, які підтверджують здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів саме відповідачці, у зв`язку з чим, не можливо ідентифікувати належність електронного платіжного засобу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку матеріали справи не містять. З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» умов кредитного договору № 1363-0967 від 11.03.2024, щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок саме відповідача у справі.
Також, відповідач не погоджується із позовними вимогами в частині розміру заявленої заборгованості, вважає їх такими, що є завищеними, неспівмірними та такими, що не відповідають вимогам законодавства України. 
Фактична сума кредиту отриманого нею становила 20000 грн., водночас, позивач просить суд стягнути з відповідачки близько 90000 грн, що більш ніж у чотири рази перевищує суму фактично отриманих коштів та свідчить про явну неспівмірність відповідальності.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не містить належного та детального обґрунтування кожної складової заявленої суми та фактично призводить до непропорційного збільшення боргу, що суперечить вимогам зазначеного Закону. Відповідно до ст. 551 ЦК України, якщо розмір неустойки є явно завищеним та неспівмірним із наслідками порушення зобов`язання, суд має право зменшити її розмір. У зв`язку з вищевикладеним, відповідачка просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, у відзиві вона просить проводити розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачкою 11.03.2024 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1363-0967 (надалі кредитний договір). Договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С7536 (а.с. 11-19).
Відповідно до п. 2.1, 2.2 п. 2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Згідно п. 4 кредитного договору сума кредиту складає 20000 грн., тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована, базовий період 14 календарних днів заявлений строк кредитування - 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 04.01.2025, стандартна процентна ставка 1,50 %, за кожен день користування кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 103280,88 грн. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом.
Відповідно до п. 6.8. кредитного договору кредитодавець у межах програми лояльності відповідно до Правил має право на власний розсуд анулювати (простити) позичальнику його заборгованість перед кредитором за цим договором у повному обсязі або у певній частині, розмір якої визначається самостійно кредитодавцем;
Згідно п. 10.1. кредитного договору позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п. 10.2 цього договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступними ставками: пільгова процентна ставка та знижена процентна ставка – 1,20 % ;
Вказаний Кредитний договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, номер картки платника податків, адресу електронної пошти, а також номер банківської платіжної картки, на який перераховуватимуться грошові кошти, реквізити якої надано ОСОБА_1 . Також, в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору. 
Сторони узгодили таблицю загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, а також паспорт споживчого кредиту (а.с. зв. б. 27-32). 
Відповідно до копії довідки про перерахування суми кредиту №1363-0967 від 11.03.2024 (а.с. 33) вбачається, що відповідачці на платіжну карту № НОМЕР_1 перераховано грошові кошти у розмірі 20 000 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №1363-0967 від 11.03.2024, відповідно до якого станом на 13.10.2025 за кредитом №1363-0967 від 11.03.2024 у ОСОБА_1 утворилася заборгованість в розмірі 100953,96 грн., що складається з: 20000 грн. – основний борг; 80760 грн. – залишок відсотків, 193,96 грн – залишок по комісії (а.с. 34-41). 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Щодо позиції відповідачки викладеної у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.
Факт укладення кредитного договору № 1363-0967 від 11.03.2024 відповідач у відзиві не заперечує, так як остання зазначає, що фактична сума кредиту отриманого нею становила 20000 грн. Також, кредитний договір був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора С7536 (а.с. 19), що відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до підписання договору власноручним підписом та свідчить про повне прийняття відповідачем його умов.
Виконання позивачем умов кредитного договору підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1363-0967 від 11.03.2024 (а.с. 33), в якій вбачається, що кредитодавець перерахував кошти в розмірі 20 000 грн на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_2 *85 через платіжну систему «LiqPay» (АТ КБ «ПриватБанк»). 
Відповідач не надала жодних доказів на спростування факту отримання вказаної суми та маючи безперешкодний доступ до інформації про власні фінансові рахунки, не надала суду доказів, які б підтверджували, що платіжна картка № НОМЕР_1 їй не належить чи не належала станом на момент укладення договору, не надала належних та допустимих доказів, які б спростовували факт отримання кредиту, правильність наданого позивачем розрахунку або свідчили б про повне чи часткове погашення вказаної заборгованості. 
Неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав позивача, тому порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом № 1363-0967 від 11.03.2024.
Оскільки, позивач бажає застосувати до відповідача Програму лояльності для споживачів фінансових послуг Кредитодавця частково списавши заборгованість відповідачці за нарахованими процентами, таким чином з відповідача підлягає до стягнення загальну суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 90473,96 грн, що складається з: 20000 грн. – основний борг; 70473,96 грн. – залишок відсотків. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, враховуючи те, що відповідачка не скористався своїми процесуальними правами та доказів на спростування розрахунку заборгованості, помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надала, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. 
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст.3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», ст.18 Закону України "Про електронні довірчі послуги", ст. 207, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 639, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:
Позов - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження якого: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598, заборгованість за кредитним договором №1363-0967 від 11.03.2024, в розмірі 90473,96 грн (дев`яносто тисяч чотириста сімдесят три гривні дев`яносто шість копійок), що складається з: 20000 грн. – основний борг; 70473,96 грн. – залишок відсотків. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження якого: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598, судові витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). 
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя: