Справа № 274/8127/25
Провадження №  2/0274/1093/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"14" травня 2026 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Айрапетян А. А., 
учасники справи, присутні в судовому засіданні:
представник позивача - адвокат Березовенко В.П.,
відповідачка ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Бердичівської міської ради Житомирської області про розподіл спільного майна, визнання права власності, -
в с т а н о в и в :
26.11.2025 ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Березовенка Віталія Петровича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Бердичівської міської ради Житомирської області, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:розділити спільне майно, земельну ділянку загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 1810400000:01:034:0283 та визнати за сторонами право власності за кожним на 1/2 частку цієї земельної ділянки
Короткий виклад доводів позову
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 1810400000:01:034:0283, площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній сумісній власності позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, після чого відкрилася спадщина. Позивач як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №232/2023.
08 червня 2024 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у вказаній земельній ділянці, однак постановою приватного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності.
Крім того, після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем всього його майна, відповідно до довідки приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.М. від 10.01.2026 року №16/02-14, стала ОСОБА_1 .
Будь-яких доказів про нерівність часток співвласників земельної ділянки не існує, а тому частки кожного із чотирьох співвласників є рівними та становлять по 1/4 частині.
Оскільки ОСОБА_2 успадкував частку ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 успадкувала частку ОСОБА_3 , кожен із них набув право власності загалом на 1/2 частку спірної земельної ділянки.
У зв`язку із цим позивач просив розподілити земельну ділянку та визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право власності по 1/2 частці земельної ділянки.
Відзив на позовну заяву не надходив, відповідачка ОСОБА_1 повністю визнала позов.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі 
Ухвалою судді від 29.12.2025 у відкритті провадження у справі за позовними вимогами до ОСОБА_3 суд відмовлено, оскільки він помер до пред`явлення позову. 
Ухвалою судді від 29.12.2025 відкрито провадження у справі.
26.01.2026 представник позивача направив заяву про уточнення позовних вимог (фактично про зміну предмету спору), яка протокольною ухвалою суду від 26.01.2026 прийнята судом до розгляду. 
Ухвалою суду від 26.02.2026 закрито підготовче провадження у справі. 
Позивач та його представник адвокат Березовенко В.П. у судовому засіданні підтримали позов.
Відповідачка ОСОБА_1   у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснила, що вона є власником 1/12 частки будинку, частку будинку, та частку земельної ділянки вона успадкувала після ОСОБА_3 , проте ще не оформила свої спадкових прав через те, що земельна ділянка не виділена. Належну їй 1/12 частку будинку вона планує подарувати братові, позивачеві у справі. Просить позовні вимоги задовольнити, та розподілити земельну ділянку, визнавши за сторонами по 1/2 частці земельної ділянки. 
Фактичні обставини, встановлені судом, застосовані норми права, висновки суду
Дослідивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення, з огляду на таке.
Судом установлено, що земельна ділянка кадастровий номер 1810400000:01:034:0283, площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що доводиться витягами із Державного реєстру речових прав, витягами з Державного земельного кадастру (а.с. 16-25).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що доводиться свідоцтвом про смерть (а.с. 34).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на частку у спірній земельній ділянці.
Позивач ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 (а.с. 10).
Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.В. від 08.06.2024 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності (а.с. 35).
Із матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 встановлено, що спадкоємцем усього його майна за заповітом є ОСОБА_1 , що також підтверджується довідкою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.В. від 10.01.2026 року №16/02-14.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.04.2026 року №475042164 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на спірній земельній ділянці, належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_2 - 1/12 частка, ОСОБА_5 -1/3 частка, ОСОБА_3 - 1/2 частка. Крім того, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.05.1985 року ОСОБА_1 успадкувала після ОСОБА_6 1/12 частку житлового будинку.
Таким чином, після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 фактичними співвласниками спірної земельної ділянки та житлового будинку, розташованого на цій земельній ділянці, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які погодили між собою, що їх частки у праві власності на земельну ділянку є рівними.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від померлої особи до спадкоємців.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
За змістом статей 355, 368 ЦК України майно, що належить двом або більше особам без визначення часток кожного з них, є об`єктом права спільної сумісної власності.
Частиною 2 статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, яке є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Аналогічні положення містяться у частинах 4, 5 статті 89 Земельного кодексу України, відповідно до яких при поділі земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що за відсутності доказів про інший розмір участі співвласників у набутті майна їх частки визначаються рівними.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про нерівність часток співвласників спірної земельної ділянки. Доказів на підтвердження іншого розміру часток матеріали справи не містять.
Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 року у справі №570/997/19 зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа вправі звернутися до суду за захистом свого права.
У постанові у справі №570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд дійшов правового висновку, що оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Суд враховує, що у даному випадку відсутність визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності унеможливлює оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, а тому звернення до суду з вимогами про розподіл земельної ділянки та визнання права власності є належним та ефективним способом захисту порушеного права.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року в справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).
У даній справі як позивач, так і відповідачка позбавлені можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку через невизначеність часток померлих співвласників у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку. Зазначені обставини підтверджуються постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та матеріалами спадкових справ.
За таких обставин саме розподіл спірної земельної ділянки та визнання за сторонами права власності на відповідні частки є належним та ефективним способом захисту їхніх прав, оскільки судове рішення усуває правову невизначеність щодо розміру часток співвласників.
Інший спосіб захисту у спірних правовідносинах не забезпечить ефективного поновлення прав сторін та не усуне перешкод у реалізації спадкових прав та прав власності на спірну земельну ділянку, потребуватиме ще одного звернення із позовом до суду. 
Оскільки після смерті ОСОБА_5 її спадкоємцем є ОСОБА_2 , а після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем є ОСОБА_1 , до кожного з них перейшло право на відповідні частки у спірному майні.
Таким чином, ОСОБА_2 належить 1/4 частка у праві власності на земельну ділянку як первісному співвласнику та 1/4 частка у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , що загалом становить 1/2 частку земельної ділянки.
ОСОБА_1 належить 1/4 частка у праві власності на земельну ділянку як первісному співвласнику та 1/4 частка у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , що загалом становить 1/2 частку земельної ділянки.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для розподілу між сторонами спірної земельної ділянки та визнання за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 права власності по 1/2 частці земельної ділянки кадастровий номер 1810400000:01:034:0283.
Керуючись статтями 259, 263–265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_2 задовольнити. 
В порядку розподілу спільного майна – земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 1810400000:01:034:0283
- визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером 1810400000:01:034:0283, розташованої у АДРЕСА_1 ; 
- визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером, 1810400000:01:034:0283, розташованої у АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 

Відомості про учасників справи:
позивач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач 1 - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач 2 - Бердичівська міська рада Житомирської області, місцезнаходження за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, проща Центральна, 1, код ЄДРПОУ 13576960.
Повний текст рішення складено 22.05.2026. 

Суддя І.Ю. Хуторна