ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
08 червня 2026 року м. Херсон
Єдиний унікальний номер судової справи: 650/4452/25
Номер провадження: 22-ц/819/997/26
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого ( судді-доповідача) Склярської І.В.,
суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.
секретар Середюк О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2026 (під головуванням судді Сікори О.О..), у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Промітний Дмитро Сергійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі,
встановив:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Промітний Дмитро Сергійович, звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», в якому просив:
-Розірвати: Договір оренди земельної ділянки №14900778 від 18.02.2015 року.;
-Розірвати: Додаткову угоду № 1600066 від 28.12.2017 року та №1600066-2 від 18.02.2019 року., кадастровий номер: 6520982000:07:024:0021., (новий орендар ТОВ ПЕРЕМОГА-ПЛЮС ЄДРПОУ 33251307 згідно договір відчуження №1704/25-05 від 17.04.2025 року номер запису про інше речове право щодо земельної ділянки № 30797525)., предметом є земельна ділянка кадастровий номер якої 6520982000:07:024:0021., яка розташована в межах території Давидово-Брідська сільської ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району)., Херсонської області.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивачка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6520982000:07:024:0021, площею 5,3500 га, яка розташована в межах території Давидово-Брідської сільської ради Бериславського району Херсонської області.
18 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди земельної ділянки № 14900778. 
Додатковою угодою № 1600066 від 28 грудня 2017 року строк оренди продовжено до 30 листопада 2025 року, а додатковою угодою № 1600066-2 від 18 лютого 2019 року - до 30 листопада 2027 року.
18 лютого 2019 року між орендодавцем – ОСОБА_1 т орендарем – ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1600066 до Договору оренди землі №14900778 від 18.02.2015 року, кадастровий номер 6520982000:07:024:0021, площею 5,3500 га. Якою продовжено строк оренди землі до 31.11.2025 року.
Орендна плата за умовами Додаткової угоди №1600066 від 28.12.2017 року та Додаткової угоди №1600066-2 від 18.02.2019 року до Договору оренди №14900778 від 18.02.2015 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6,59 %, а надалі 9,03 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексів інфляції, у строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року.
17 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» договір відчуження права оренди земельної ділянки № 1704/25-05, у зв`язку з чим право оренди спірної земельної ділянки перейшло до нового орендаря.
Позивачка не отримала орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки, що свідчить про систематичне невиконання орендарем обов`язку щодо внесення орендної плати. 
На думку представника позивача, систематична несплата орендної плати є істотним порушенням умов договору та підставою для його дострокового розірвання відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі», статті 141 ЗК України та статті 651 ЦК України.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2026 року позов задоволено.
Суд ухвалив:
-Розірвати: Договір оренди земельної ділянки №14900778 від 18.02.2015 року; розірвати: Додаткову угоду № 1600066 від 28.12.2017 року та №1600066-2 від 18.02.2019 року, кадастровий номер: 6520982000:07:024:0021, (новий орендар ТОВ ПЕРЕМОГА-ПЛЮС ЄДРПОУ 33251307 згідно договір відчуження №1704/25-05 від 17.04.2025 року номер запису про інше речове право щодо земельної ділянки № 30797525), предметом є земельна ділянка кадастровий номер якої 6520982000:07:024:0021, яка розташована в межах території Давидово-Брідська сільської ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району), Херсонської області.;
-Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33251307, поштовий індекс 37223, Україна, Лохвицький р-н, Полтавська обл., село Гиряві Ісківці, вулиця Миру, будинок, 12) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 605,60 гривень.;
-Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (Україна, 74360, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Новорайськ, вул.Промислова, будинок 3, ЄДРПОУ 41101589) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Аргументи учасників справи
(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На доведення доводів апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що до 2022 року товариство виконувало всі свої зобов`язання за договором, проте в 2022 році його діяльність призупинилась та не здійснювалась на орендованих земельних ділянках внаслідок тимчасової окупації військами рф Херсонської області у 2022 році та забороною військовими адміністраціями Херсонської області після деокупації частини територій Херсонської області проведення сільськогосподарських робіт на земельних ділянках, які були визнані непридатними для використання за наявності потенціальної загрози їх забруднення вибухонебезпечними предметами. 
Також зазначив, що територія Великоолександрівської ОТГ Бериславського району Херсонської області, перебувала під тимчасовою окупацією у період з 10.03.2022 року по 09.11.2024 року, а з моменту деокупації і по теперішній час перебуває під постійними обстрілами . Крім того, територія вказаної ОТГ знаходиться в безпосередній близькості до населених пунктів Херсонської області, яка перебувають під тимчасовою окупацією російської федерації.
Унаслідок збройної агресії Російської Федерації та тимчасової окупації відповідач був позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність і використовувати орендовану земельну ділянку за її цільовим призначенням. Майно підприємства було знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування підприємства та виконання договірних зобов`язань. 
У результаті бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, забруднена вибухонебезпечними предметами. Відсутність розмінування унеможливлює ведення сільськогосподарського виробництва. Перебування працівників на такій території, а також постійні атаки російських FPV-дронів і ракет становлять пряму загрозу їх життю та здоров`ю і унеможливлюють проведення посівної кампанії, збирання врожаю та ведення господарської діяльності в цілому. Несплата орендної плати у цей період, а також до моменту підтвердження безпечного стану земельної ділянки, є наслідком обставин непереборної сили, за які відповідач не несе відповідальності, що виключає можливість розірвання договору з підстав систематичної несплати за відповідний період. 
Також апелянт зазначив, що товариство не відмовляється від виконання своїх зобов`язань, однак наголошує на неможливості їх виконання під час тимчасової окупації, ліквідації її наслідків та до повного розмінування земельної ділянки, що унеможливлює безпечне ведення господарської діяльності.
Відсутність обов`язку щодо сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які відповідач не відповідає, підтверджується наступними обставинами: 
- тимчасовою окупацією території Херсонської області, де розташована земельна ділянка, внаслідок повномасштабної військової агресії російськової федерації (згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786); 
- територія Великоолександрівська селищної територіальної громади, з 09.11.2022 і по тепер віднесені до території можливих бойових дій згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786); 
- розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», серед яких ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ»; 
- розпорядженнями Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області: від 24.03.2025 №99«Про надання пільг ТОВ «ЮТС-Агропродукт» із місцевих податків та зборів на 2025 року»; від 23.02.2024 № 65 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-Агропродукт» із місцевих податків та зборів на 2024 року»; від 06.11.2023 № 343 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-Агропродукт» із місцевих податків та зборів на 2023 року», якими визначено, що земельні ділянки не придатні до їх використання через потенційне забруднення. 
- даними Інтерактивної карти ДСНС, які розміщені на її офіційному сайті за посиланням «Розмінування України» (https://mine.dsns.gov.ua/ ), де територія Новорайської сільської територіальної громади є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети.
- листом Головного управління ДСНС України у Херсонській області №66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025, де зазначено, що земельна ділянка є потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги товариство вказало на необхідність, при вирішення даного питання, врахувати постанову Верховного Суду у справі №650/3776/24 
Товариством зауважено, що сертифікат ТПП не є єдиним або обов`язковим доказом існування форс-мажорних обставин, зокрема, у даній справі наявність вказаних обставин підтверджується, розпорядженням Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області та рішенням Херсонської обласної ради від 31 жовтня 2023 року №163.
Також в обґрунтування доводів апеляційної скарги товариством наголошено, що території, де розташована орендована земельна ділянка, знаходяться в межах Бериславського району Херсонської області, який перебував в окупації, неодноразово потрапляв у зону активних бойових дій, є потенційно забруднений вибухонебезпечними предметами, наразі є близьким до зони бойових дій, що зумовлює постійну загрозу у вигляді обстрілів. Усі ці фактори прямо свідчать про неможливість використання земель для сільськогосподарських потреб без попереднього розмінування території. 
Також апелянт вказав, що відсутність посівної компанії не є односторонньою відмовою від виконання зобов`язань, оскільки це є наслідком надзвичайних обставин, викликаних воєнним станом, окупацією та забрудненням територій Херсонської області. Вказані обставини не є відмовою від виконання договору, а лише відкладенням можливості його виконання до відновлення безпечних умов для ведення господарської діяльності.
Товариство зауважило, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував, що деокупація території сама по собі не означає автоматичну відсутність перешкод для ведення господарської діяльності. Так як відновлення нормальної господарської діяльності потребує не тільки безпеки для людей, але й очищення території від вибухонебезпечних предметів, які є серйозною загрозою для життя та здоров`я працівників. Крім того, незважаючи на деокупацію, територія продовжує бути потенційно небезпечною для ведення господарської діяльності через загрозу вибухів, що прямо унеможливлювало проведення сільськогосподарських робіт. 
Заключним етапом проведення очищення території є видача Центром протимінної діяльності сертифіката та передача земельної ділянки місцевим держадміністраціям і органам місцевого самоврядування.
Також апелянтом вказано, що товариство зверталось до відповідних органів , в результаті чого відповідача було включено до переліку постраждалих суб`єктів господарювання внаслідок форс-мажорних обставин, а земельні ділянки визнані потенційно забрудненими.
Крім того, ініціювання обстеження та розмінування земельних ділянок не є виключною компетенцією орендаря, а передбачає активні дії з боку місцевих державний адміністрації та органів місцевого самоврядування.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів проходження процедури передачі відповідальності щодо очищення території від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрації, апелянт вважає, що в порядку статті 617 ЦК України він не лише звільняється від відповідальності за порушення зобов`язань, а і в порядку частини шостої статті 762 ЦК України, звільняється від плати за весь час протягом якого майно не могло бути використане орендарем через обставини, за які він не відповідає. 
Крім того, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вказано, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме при ухваленні судового рішення, суд першої інстанції надав більшу перевагу доказам позивача, залишивши також поза увагою пояснення, доводи якою сторона відповідача обґрунтовувала свою позицію. Крім цього, апелянтом зазначено про порушення норм процесуального закону при вирішенні клопотання про відвід судді.
Позиція інших учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Промітний Дмитро Сергійович, вказав, що суд першої інстанції правомірно не врахував висновку Верховного суду справа №650/3776/24.
Крім того, 17 квітня 2025 року ТОВ «ЮТС АГРОПРОДУКТ» уклало договір відчуження права оренди №1704/25-05 за яким право оренди, сплата орендної плати та податків перейшли, у тому числі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:029:0012 до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», яке не має а ні своєї с/г техніки, а ні звітності щорічної, не є платником ПДВ (свідоцтво анульоване), Дохід за 2025 рік склав 0,00 грн коп. А самі земельні ділянки в договорах продажу (відчуження) були продані за 100 грн за 1 га що самі по собі є заниженими та формальними. За місцем реєстрації юридичної особи ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» ніхто не знаходиться, участі у судових засіданнях керівництво або їх представники не беруть, також не мають електронного кабінету що є обов`язком для юридичних осіб згідно закону. Отже всі договори продажу (відчуження) що були підписані між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» маю фіктивний характер та є нікчемним правочинами, що створює затягування судового процесу.
В обґрунтування своїх заперечень адвокатом вказано, що в матеріалах справи відсутні докази того, що зазначена земельна ділянка оголошена небезпечною для сільськогосподарського використання або на неї накладено санітарні, техногенні або екологічні обмеження. 
Після де окупації територій апелянт не вчиняв жодних дій та вчинків для розмінування земельних ділянок., відновлення своїх господарств та територій., контактування зі своїми пайовиками та орендодавцями які в подальшому стали позивачами в суді., натомість весь час 2022.,2023.,2024 роки ігнорував всі вимоги своїх орендодавців та колишніх працівників.
Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, яким встановлено форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України. Отже, лист Торгово промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні». Наявність сертифікату суд Торгово-промислової палати України про форс мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язань, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і ті, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку.
Крім того, відповідач жодним чином не повідоми орендодавців про неможливість використання земельної ділянки. При цьому. У відзиві на апеляційну скаргу товариство заперечує, про те що не сплачує та не виконує умови договору.
Також адвокатом вказано, що апелянт по всім своїм справам які знаходяться на розгляді в судах першої інстанції, починаючи з початку 2025 року штучно затягує процеси, що є зловживанням процесуальним правами.
Викладені відомості в розпорядженнях Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області №238, 239 від 21.11.2023 року., №30 від 02.02.2024 року №533, 534 від 14.11.2024 року №27 від 27.01.2025 року СВА (сільських військових адміністраціях) фактично надають пільги зі сплати податків і не звільняють від сплати орендної плати за користування земельної ділянки орендодавців. Рішення місцевих військових адміністрацій в частині визнання непридатними земельних ділянок, які перебувають на праві оренди в ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» приймаються виключно в контекстів сплати за землю(земельний податок., та орендна плата за землі державної/ комунальної власності) у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення ВНП (вибухонебезпечними предметами) (пункт 283.2 статті 283., пункт 283 прим.1.3. статті 283 прим.1, пункт 288.8 статті 288 ПКУ) у зв`язку з нововведеннями Закону України від 11 квітня 2023 року №3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене майно нерухоме майно».
Зведений АКТ №4621 Виконання робіт з розмінування місцевості (акваторії об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (знешкодження та або знищення) виявлених вибухонебезпечних предметів з 24-28 липня 2024 року, роботи виконували ВЧ НОМЕР_2 зведений інженерний загін, де ніде на зазначено що земельна ділянка з кадастровим номером 6520982000:07:024:0021 в нашому випадку є потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами. І ще тещо піротехнічні групи ДСНС чи ЗСУ України не залучалися до розмінування вищевказаної земельної ділянки. 
Виходячи з цього не можна брати до уваги що саме земельна ділянка позивача є непридатною до цільового використання так як відповідачем (апелянтом) не доведено що саме ця ділянка має ВНП (далі вибухонебезпечні предмети). 
Крім цього навіть у випадку наявної інформації про розмінування або актів про розмінування в них зазначається загальна інформація контура поля. З цього Акту вбачається, що було проведено інженерну розвідку поля та розмінування площею 281, 1 га та знищено один ВНП на полі. І це поле ніяк не відноситься до земельної ділянки яку має на праві приватної власності позивачка ОСОБА_1 , і взагалі її земельна ділянка знаходиться в іншій місцевості та сільській раді Давидово Брідська с/р Бериславського району Херсонської області. Розмінування даного поля площею 281,1 га відбулося ще в липні 2024 року коли первісним орендарем був ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»., але останній так і не приступив до засівання та обробки цих сільськогосподарських полів, ну і не сплатив орендну плату пайовикам та податки до бюджету. 
Розпорядження Херсонської обласної ради від 01.03.2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили»., підлягало затвердженню на сесії обласної ради, що прямо вказано в пункті 2 цього нормативного акту., але так і не було затверджено і відповідачем не надано доказів цього. Це розпорядження носить виключно організаційно декларативний характер та передбачає включення суб`єктів господарювання до переліку таких, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, для цілей звернення до державних органів чи участі у програмі підтримки. Однак воно не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, не скасовує зобов`язань, які покладені на нього договором оренди землі, та не містить жодної імперативної норми щодо автоматичного припинення щодо автоматичного припинення чи призупинення нарахування та сплати орендної плати. Отже, посилання на розпорядження Херсонської обласної ради не є належним і достатнім доказом для звільнення відповідача для звільнення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за договором оренди земельної ділянки.
Адвакатом наголошено, що систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗУ України є підставою припинення права користування земельною ділянкою.
2. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
У частині першій статті 15 та частині першій статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом першої інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 належить земельна ділянка з кадастровим номером 6520982000:07:024:0021, площею 5,3500 га, яка розташована в Херсонській області, Бериславському районі, в межах території Давидово-Брідської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХС № 050875 від 15 травня 2012 року.
18 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» було укладено договір оренди землі № 14900778, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером 6520982000:07:024:0021, площею 5,3500 га, розташована в адміністративних межах Давидово-Брідської сільської ради Бериславського району Херсонської області за межами населеного пункту.
Договір оренди землі від 18 лютого 2015 року № 14900778 був укладений строком на 5 років з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки.
Відповідно до пункту 2.1 додаткової угоди № 1600066 від 28 грудня 2017 року орендодавець надав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.
Пунктом 3.1 додаткової угоди № 1600066 від 28 грудня 2017 року строк дії договору оренди землі визначено до 30 листопада 2025 року.
Згідно з пунктом 4.1 додаткової угоди № 1600066 від 28 грудня 2017 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6,59 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди. На момент укладення додаткової угоди розмір орендної плати становив 11 977,81 грн за рік.
18 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» укладено додаткову угоду № 1600066-2 до договору оренди землі № 14900778 від 18 лютого 2015 року та додаткової угоди № 1600066 від 28 грудня 2017 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520982000:07:024:0021.
Відповідно до пункту 3.1 додаткової угоди № 1600066-2 від 18 лютого 2019 року строк дії договору оренди землі продовжено до 30 листопада 2027 року.
Згідно з пунктом 4.1 додаткової угоди № 1600066-2 від 18 лютого 2019 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9,03 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди.
Згідно з пунктом 4.5 додаткової угоди № 1600066 від 28 грудня 2017 року орендна плата вноситься орендарем у строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 427592513 від 19 травня 2025 року право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6520982000:07:024:0021 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс», код ЄДРПОУ 33251307, на підставі договору відчуження права оренди № 1704/25-05 від 17 квітня 2025 року, номер запису про інше речове право - 30797525. (а.с.36, а.с. 68)
Щодо позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків законодавець у пункті 1 частини другої статті 11 ЦК України вирізняє, зокрема, договори.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
У частині першій статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).
Правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт (абзац п`ятий частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі»).
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Позивач посилався на пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України, вважаючи, що є підстави для припинення права користування спірною земельною ділянкою на праві оренди, тобто розірвання договору оренди, через систематичну (більше двох років поспіль) несплату останнім орендної плати.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).
Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.
Відповідач в апеляційній скарзі не заперечував факт не виконання своїх зобов`язань за договором оренди, а саме невиплату орендної плати за 2022, 2023, 2024 роки, посилаючись на відсутність обов`язку сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає і які, відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, звільняють його від сплати орендної плати за період, коли таке користування було неможливим.
Знаходження орендованої земельної ділянки у 2022 році на території Великоолександрівської селищної територіального громади Херсонської області, яка переобувала під тимчасово окупацією рф визначено Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22.12.2022 року №309 , а з 09 листопада 2022 року Великоолександрівська селищна територіальна громада Херсонської області віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376.
За положеннями ст.24 вказаного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Згідно з ч.1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч.4 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
При цьому, підставою для застосування норми частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Отже, для застосування частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає.
Отже, наймач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини. Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно через обставини, за які орендар не відповідає.
Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї норми закону він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати.
Суд зауважує, що звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору. Застосування частини шостої статті 762 ЦК України можливе за виключних обставин, за яких орендар не використовував або не міг використовувати майно, і за такі обставини орендар не відповідає.
При оцінці наведених обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, через дію непереборної сили чи у зв`язку з природними властивостями майна, що є об`єктом оренди тощо.
Суд першої інстанції виходив з того, що упродовж 2022 року відповідач не міг належно використовувати спірні земельні ділянки, оскільки вони перебували на території яка була тимчасово окупована рф з 09.04.2022 року по 09.11.2022 року і відповідно не міг провести посівну компанію та компанію по збору врожаю. Тому суд вважав, що на підставі ч.6 ст. 762 ЦК України відповідач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використаним через обставини, за які він не відповідає. Таким чином, суд першої інстанції виснував, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки орендар ТОВ «ЮТС-Агропродукт» систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати та нарахування індексу інфляції за 2023- 2024 роки, що є істотним порушенням договору відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що несплата була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21.
Норма ст. 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Крім того, обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762Цивільного кодексу України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також не передбачуваність, перші можуть бути спричинені зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 Цивільного кодексу України можуть включати обставини непереборної сили та випадку ,втім не обмежуються ними. Відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16.
Оскільки відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає тягар доказування неможливості використання майна несе саме орендар. Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів частинишостоїстатті762 Цивільного кодексу України викладена у постановах Верховного Суду у справах №910/8651/22 від 28.06.2023, №911/1064/21 від 08.11.2023, №910/14244/20 від 12.04.2023, №910/13704/21 від 15.03.2023, №910/8040/20 від 08.07.2021.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з якого, факт перебування вказаної земельної ділянки на території України, яка в період часу з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року входила до тимчасово окупованої російською федерацією території України, свідчить про очевидну неможливість використання відповідачем її у своїй господарській діяльності, а отже неможливість виконання останнім взятих на себе зобов`язань з орендної плати.
Такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 25.06.2025 року у справі № 610/941/24, в якій погодився з тим, що у відповідача відсутня вина за невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2022 рік, оскільки орендар не міг користуватися в цей час земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, не провів посівну компанію та компанію зі збору врожаю, що розташована на території Харківської області, яка у період з 28 лютого по 11 вересня 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією російської федерації. Натомість, погодився з тим, що за 2023 рік орендна плата має бути виплачена.
Колегія суддів звертає увагу на постанову Верховного Суду від 21.01.2026 року у справі № 650/3776/24 про залишення без змін постанови суду апеляційної інстанції від 09 квітня 2025 року, якою було скасовано рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 січня 2025 року й ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати через звільнення відповідача від відповідальності за несплату орендної плати у 2022, 2023 роках внаслідок наявності обставин непереборної сили, які унеможливили виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди. При цьому колегія суддів не встановила подібність правовідносин у цій справі та справі № 650/3776/24.
Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Спірна земельна ділянка не знаходилась на території введення активних бойових дій у період з 2023 по 2024 року, що підтверджено Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376.
Лист ТПП України від 28.02.2022 року, на який посилається відповідач є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань. Отже лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (частина перша статті 617 ЦК, частина друга статті 218 Господарського кодексу України та стаття 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні»).
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (правовий висновок у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Отже, наведеним листом відповідач наявність для нього тієї обставини, яка звільняє його від виконання зобов`язання не довів.
Також доводи апеляційної скарги про наявність інтерактивній мапі територій, потенційно забруднених вибухонебезпечними предметами не спростовують висновків суду першої інстанції, який зазначив, що за веб-адресою https://mine.dsns.gov.ua/ розміщено інтерактивну мапу територій, які потенційно можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами. Вказана мапа дозволяє здійснювати огляд інформації у реальному часі та відображає актуальні на момент огляду дані щодо ймовірних небезпечних ділянок. Разом з тим, зазначена мапа не містить історичних даних про стан територій у минулі періоди часу, зокрема на період, який є предметом судового розгляду, а також не підтверджує факт реального забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, а лише відображає потенційний ризик такого забруднення.
Розпорядженням ХОР від 01 березня 2023 року №24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», ТОВ «ЮТС-АГРОПОДУКТ» внесений у перелік суб`єктів господарювання, що постраждав внаслідок обставин непереборної сили прийнятий на підставі листа ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 який (лист) не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Разом з тим, вказане розпорядження не містить будь-яких відомостей на підтвердження доводів представника Товариства щодо наявності конкретних обставин, які унеможливлювали використання відповідачем об`єкту оренди і, як наслідок, виконання ним своїх зобов`язань за договором оренди землі.
Посилання представника Товариства на розпорядження начальника Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 08.11.2023 року №343, Розпорядження начальника Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 23.02.2024 року №651, Розпорядження начальника Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 24.03.2025 року №99, якими надано пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю, висновків суду першої інстанції щодо недоведеності наявності обставин, яка унеможливлювали сплату орендної плати за 2023, 2024 роки не спростовують. Вказані розпорядження видані лише щодо надання певних податкових пільг у зв`язку з потенційною загрозою забруднення земельних ділянок господарства вибухонебезпечними предметами, та не містять відомостей щодо визнання спірних земельних ділянок забрудненими вибухонебезпечними предметами, а надають пільги внаслідок цих земельних ділянок, як потенційною загрозою їх забруднення і не звільняють Товариство від обов`язку сплачувати орендну плату за орендовані земельні ділянки приватної власності.
Посилання апелянта на лист ГУ ДСНС України в Херсонській області №6603-2942/66 16/3 від 11.06.2025 року, інформація у якому свідчить про об`єктивну неможливість використання відповідачем орендованої земельної ділянки не є такими, що ґрунтуються на інформації викладеній у цьому листі. Так, у наведеному листі заступником начальника Головного управління з реагування на надзвичайні ситуації зазначено таке: «провівши аналіз наданих Вами ( ТОВ «ЮТС Агропрдукт») кадастрових номерів земель сільськогосподарського призначення встановлено, що піротехнічні розрахунки ДСНС України до робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) на зазначених територіях не залучались, роботи з розмінування проводились іншими фаховими відомствами з розмінування. Ймовірно, вищевказані ділянки можуть бути потенційно забрудненими» ( а.с.103).А наданий апелянтом акт від 28.07.2024 №4621 не містить відомості щодо спірної земельної ділянки та відповідної території ( а.с.196).
Доказ, який свідчить, що орендована земельна ділянка непридатна для її використання внаслідок забрудненими вибухонебезпечними предметами, віднесена, у встановленому законом порядку до категорії земель непридатних до використання, відповідачем не надано, при цьому суд першої інстанції в достатній мірі проаналізував поведінку орендаря щодо спірної земельної ділянки та прийнятих на себе обов`язків за договором оренди, позицію іншого суб`єкта господарювання на аналогічних територіях.
Судом першої інстанції в достатній мірі обґрунтовано наявність підстав для розірвання договору оренди внаслідок систематичної несплати за недоведеністю апелянтом наявності обставин, які звільняють його від відповідальності за невиконання договірного зобов`язання у тому рахунку з урахуванням договору продажу права оренди.
Не є прийнятними доводи апелянта про те, що не можна трактувати відсутність посівної кампанії як односторонню відмову від виконання зобов`язань з боку ТОВ «ЮТС- Агропродукт», оскільки це є наслідком надзвичайних обставин викликаних воєнним станом, окупацією та забрудненням територій Херсонської області. Так, орендована земельна ділянка не перебуває в зоні можливих бойових дій, а потенційне забруднення, надавав право уповноваженому органу встановити певні пільги для товариства, проте не звільнення від сплати орендної плати за землі приватної власності сільськогосподарського призначення..
Доказів замінювання , факту забруднення земельної ділянки небезпечно вибуховими предметами, відповідачем не надано, як і не надано доказів звернення до уповноваженого органу з заявою про обстеження земельної ділянки для її обробку.
Таким чином , наведені доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та неприйнятними.
Щодо доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам позивача, ніж запереченням відповідача, є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції дослідив та оцінив наявні у справі докази всебічно, повно, об`єктивно, при цьому дотримався принципів змагальності та рівності сторін.
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції порядку розгляду клопотання про відвід судді, а отже як підстави для скасування рішення суду першої інстанції, не ґрунтуються на нормах процесуального закону.
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2025 року заяву про відвід судді, яка була аргументована порушенням порядку автоматизованого розподілу судової справи ( а.с.85-87) залишено без розгляду ( а.с.90).
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 грудня 2025 року заяву про відвід судді, яка була аргументована зверненням зі скаргою щодо дисциплінарного проступку головуючого у справі до Вищої ради правосуддя , що свідчить про наявність потенційного конфлікту інтересів ( а.с.121а-125) залишено без розгляду ( а.с.126-127).
Відповіднодо п.1, 2 ч.3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставоюдля скасування судового рішення суду першої інстанції таухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
Чинне процесуальне законодавство не надає визначення терміну «неповноважний склад суду», однак неповноважним склад суду можна вважати якщо: 1) справу розглянуто з порушенням правил підсудності; 2) справу розглянуто і вирішено суддею або за участі судді строк повноважень якого закінчився; 3) справу розглянуто і вирішено особою, яка не є суддею цього суду або за її участі; 4) справу передано на розгляд судді з порушенням встановленого порядку розподілу судових справ або з порушенням принципу незмінності складу суду; 5) справу розглянуто і вирішено суддею або за участі судді який брав участь у її вирішенні; 6) справу яку належить розглядати колегіально розглянуто і вирішено суддею одноособово.
Відповідний правовий висновок висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постановах від 28 грудня 2022 року у справі № 183/4809/19, від 11 жовтня 2023 року у справі №306/844/20, від 06 березня 2024 року у справі № 686/9073/22.
Як вбачається з матеріалів справи, заяви про відвід судді, були вирішені судом в порядку, визначеному ч.3 ст. 44 ЦПК України, за змістом якої подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Таким чином, наведене не надає підстав для скасування рішення з зазначеної апелянтом підстави.
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права ( ст. 375 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, відсутні.
Керуючись ст. ст.367,375, 382 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - залишити без задоволення.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 08 червня 2026 року.

Головуючий І.В. Склярська
Судді: Л.П. Воронцова
В.В. Майданік