ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" квітня 2026 р. Справа№ 372/1073/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Мальченко А.О.
суддів: Михальської Ю.Б. 
Тищенко А.І. 

при секретарі судового засідання Линник А.М.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської обласної прокуратури
на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.01.2026
у справі № 372/1073/20 (суддя В.М. Антонова)
за позовом керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради
до 1) Обухівської районної державної адміністрації Київської області; 2) ОСОБА_1 ; 3) ОСОБА_2 ; 4) ОСОБА_3 ;
5) ОСОБА_4 ; 6) Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1) ОСОБА_5 ; 2) ОСОБА_6 ; 3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Затишне»,
про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.01.2026 у справі №372/1073/20 залишено без розгляду позов керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишне» про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Ухвала суду першої інстанції мотивована нормами статей 163, 164, 176 ГПК України, статей 4, 6, 7 Закону України «Про судовий збір» та встановленими судом обставинами неподання Прокурором доказів сплати судового збору у повному обсязі.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на розгляд до Господарського суду Київської області. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Прокурор вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм статті 174 ГПК України, статей 7, 9 Закону України «Про судовий збір» та неврахування під час постановлення ухвали правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 18.01.2023 у справі №170/129/21, від 22.05.2024 у справі №760/30077/19.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.01.2026 у справі № 372/1073/20 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
09.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.01.2026 у справі №372/1073/20 та призначено її розгляд на 16.04.2026. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 01.04.2026. Ухвалою суду також витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №372/1073/20.
19.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Обухівської районної державної адміністрації про розгляд справи за відсутності її представника.
Учасники спору не скористались правом, наданим ст. 263 ГПК України, відзивів на апеляційну скаргу Прокурора не надали.
У судове засідання 16.04.2026 з`явився лише Прокурор. Інші учасники спору уповноважених представників до суду апеляційної інстанції не направили, незважаючи на те, що про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Судова колегія, вислухавши думку Прокурора щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників інших учасників спору, дійшла висновку про наявність підстав для подальшого розгляду справи без участі учасників справи, які не з`явились. 
Так, згідно з частинами 1 та 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. 
Оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали суду за відсутності представників сторін, що не з`явились.
У судовому засіданні 16.04.2026 Прокурор підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити у повному обсязі, скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду Київської області від 29.01.2026, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду спору по суті.
У судовому засіданні 16.04.2026 колегією суддів проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
За нормою ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Обговоривши доводи апеляційної скарги Прокурора, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 у справі №372/1073/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 15.02.2023, позов прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації задоволено.
Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської райдержадміністрації № 36 від 16.01.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» в частині передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради.
Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської райдержадміністрації Київської області № 588 від 13.05.2009 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок громадянки ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в межах Козинської селищної ради».
Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом її повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп».
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» на користь Київської обласної прокуратури судові витрати у розмірі 1 477, 14 грн з кожного, а всього 7 385, 72 грн.
Не погоджуючись із прийнятою постановою Київського апеляційного суду від 15.02.2023 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 у справі № 372/1073/20, ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023, а провадження у справі закрити.
Також, не погоджуючись із прийнятою постановою Київського апеляційного суду від 15.02.2023 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 у справі № 372/1073/20, ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» подало касаційну скаргу, в якій товариство просило скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод у здійсненні Київською облдержадміністрацією права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом визнання незаконними та скасування розпоряджень Обухівської райдержадміністрації № 36 від 16.01.2009 та № 588 від 13.05.2009 відмовити, а в частині позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні Київською облдержадміністрацією права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом її повернення на користь держави в особі Київської облдержадміністрації з незаконного володіння ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» - закрити.
Постановою Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 372/1073/20 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, касаційну скаргу ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» - задоволено.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023 в частині позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 36 від 16.01.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, стягнення судового збору з ОСОБА_2 - скасовано.
У задоволенні позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 36 від 16.01.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області відмовлено.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023 в частині позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення з ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» судового збору на користь Київської обласної прокуратури - скасовано.
Провадження у справі № 372/1073/20 в частині позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - закрито.
Повідомлено керівника Київської обласної прокуратури, що розгляд цієї справи в частині позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою віднесений до юрисдикції господарського суду.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023 в частині позовних вимог прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування розпоряджень Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 36 від 16.01.2009 в частині передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 7 земельних ділянок площею по 2 га кожна для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та № 588 від 13.05.2009 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок» ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва» в межах Козинської селищної ради, стягнення судового збору з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - залишено без змін.
28.08.2023 заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Верховного Суду від 06.09.2023 заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Справу № 372/1073/20 в частині позовних вимог прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою передано для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.
20.09.2023 матеріали справи № 372/1073/20 надійшли до Господарського суду Київської області.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2023, справу № 372/1073/20 передано на розгляд судді Л.В. Сокуренко.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.09.2023 прийнято справу № 372/1073/20 до розгляду. Постановлено розгляд справи № 372/1073/20 в частині позовних вимог прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.02.2024 клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури б/н від 16.11.2023 про заміну позивача правонаступником задоволено, замінено позивача Київську обласну державну адміністрацію на її правонаступника - Козинську селищну раду, змінено процесуальний статус Козинської селищної ради з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на позивача.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2025 провадження у справі №372/1073/20 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2025 задоволено; ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2025 у справі №372/1073/20 скасовано; матеріали справи №372/1073/20 повернуто до Господарського суду Київської області для продовження розгляду.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №372/1073/20 передано для розгляду судді ОСОБА_8.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.08.2025 прийнято справу №372/1073/20 до провадження судді ОСОБА_8 
01.10.2025 через підсистему «Електронний суд» Київською обласною прокуратурою подано заяву про зміну предмета позову, в якій Прокуратура просить розглядати прохальну частину позову у наступній редакції:
- витребувати на користь держави в особі Козинської селищної ради з незаконного володіння ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» земельну ділянку з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319.
Дослідивши подану Прокурором заяву про зміну предмета позову, суд першої інстанції встановив, що заява відповідає вимогам статті 46 Господарського процесуального кодексу України. Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.10.2025 заяву Прокурора прийнято до розгляду та ухвалено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням вказаної заяви.
У зв`язку із відрахуванням зі штату Господарського суду Київської області судді ОСОБА_8 у справі №372/1073/20 призначено повторний автоматизований розподіл.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 справу передано до розгляду судді Антоновій В.М.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2026 прийнято справу №372/1073/20 до свого провадження, залишено без руху позовну заяву Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» про витребування на користь держави в особі Козинської селищної ради з незаконного володіння ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, встановлено Київській обласній прокуратурі строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, а саме шляхом надання суду доказів вартості (нормативної грошової оцінки) спірної земельної ділянки станом на 01.10.2025 (дата звернення прокурора із заявою про зміну предмета позову в даній справі), встановлення ціни даного позову, зазначення розрахунку судового збору, який підлягає сплаті в даній справі та надання доказів його сплати.
22.01.2026 від Київської обласної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків. Прокурором надано копію витягу №НВ-9925829172025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, а також здійснено розрахунок розміру судового збору з урахуванням поданої Прокурором та прийнятої судом до розгляду заяви про зміну предмета позову. За доводами Прокурора, розмір судового збору за одну вимогу майнового характеру становить 7 253,04 грн, а оскільки прокурором сплачено судовий збір у розмірі 7 385,72 грн, то правові підстави для доплати судового збору, - відсутні.
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану ухвалу від 29.01.2026 виходив з того, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закон.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Відповідно до підп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду встановлено такий розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Постановляючи ухвалу від 13.01.2026, суд першої інстанції послався на приписи ч. 11 ст. 176 ГПК України, якою встановлено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Нормою ч. 2 ст. 174 ГПК України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Як правильно зауважено Прокурором в апеляційній скарзі, суд першої інстанції в ухвалі від 13.01.2026, залишаючи позовну заяву без руху не вказав точну суму судового збору, яку Прокурор мав доплатити.
При цьому, судом в ухвалі від 13.01.2026 чітко зазначено, що суд не має можливості визначити розмір судового збору для наступного стягнення недоплаченого/повернення несплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи, оскільки як позов, так і додані до нього документи не містять жодних даних про оцінку спірної земельної ділянки.
Втім, наявні у справі матеріали свідчать про протилежне. 
Так, з позовної заяви вбачається (т. 1 арк. 27), що у 2020 році Прокурор розрахував ціну позову, виходячи із загальнодоступних відомостей інтернет-порталу ГУ Держгеокадастру у Київській області та вартості 1 га земель сільськогосподарського призначення.
А, відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 20.05.2025 №19-10-0.223-4792/2-25 (т. 12 арк. 109-110), нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319 станом на 23.03.2023 становить 410 645,76 грн.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Прокурор із заявою про зміну предмета позову звернувся 01.10.2025.
Заява була прийнята судом до розгляду ухвалою суду від 22.10.2025.
У подальшому, відбулась зміна складу суду, яким здійснювався розгляд позовної заяви прокурора.
За змістом ч. 2 ст. 163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.
На виконання ухвали суду першої інстанції від 13.01.2026 Прокурором надано копію витягу №HB-9925829172025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 04.02.2025, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровим номером 3223155400:03:031:0319 становить 483 535,99 грн.
Враховуючи, що в ухвалі від 13.01.2026 судом не було встановлено точну суму, яку має доплатити Прокурор, а також вимоги ч. 2 ст. 163 ГПК України, колегія суддів погоджується з доводами Прокурора про те, що у суду не було підстав для застосування п. 13 ст. 176 ГПК України та залишення позовної заяви прокурора без розгляду.
Також, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що справа №372/1073/20 розглядалась у порядку цивільного судочинства. У частині позовних вимог, заявлених Прокурором до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», Верховним Судом закрито провадження у справі та ухвалою від 06.09.2023 направлено за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Київської області для продовження розгляду.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.05.2024 у справі №760/30077/19 звернула увагу на те, що у разі закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд касаційної інстанції наділений повноваженнями постановити за заявою позивача ухвалу про її передачу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, а тому її розгляд не закінчується і продовжується компетентним судом, за результатом якого буде здійснено розподіл судових витрат.
Системний аналіз частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дає підстави для висновку про те, що в разі якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не змінює рішення або не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
У такому випадку остаточний розподіл судових витрат, зокрема й відшкодування стороні, на користь якої буде прийняте рішення по суті спору, вирішуватиметься судом за результатами розгляду справи. Вирішення питання про повернення судового збору у такому порядку буде відповідати балансу інтересів держави на отримання компенсації витрат за проведення судового розгляду та здійснення судочинства, а також інтересам особи на фактичне здійснення самого правосуддя.
Відповідно, суд першої інстанції, під час постановлення ухвали від 19.01.2026 та здійснення розрахунку судового збору, який мав би сплатити Прокурор, фактично вдався до процедури розподілу судового збору на стадії прийняття справи (а не позову) до провадження, оскільки ним зазначено, що залишок від сплаченого судового збору при передачі справи для продовження її розгляду в частині позовних вимог прокурора Київської області в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до Господарського суду Київської області становить 3 181,72 грн (7 385,72 грн (сума сплаченого судового збору за подання позову до Обухівського районного суду Київської області) - 4 204,00 грн (сума судового збору за позовні вимоги, залишені без змін постановою Верховного Суду від 16.08.2023).
Такі дії суду суперечать висновкам Великої палати Верховного Суду, висловленим у згаданій постанові від 22.05.2024 у справі №760/30077/19.
Враховуючи, що справа надійшла до Господарського суду Київської області за ухвалою Верховного Суду від 06.09.2023 внаслідок закриття провадження щодо частини позовних вимог, і встановивши, що Прокурором було подано позов у 2020 році та сплачено судовий збір відповідно до вимог ГПК України і визначеної ним ціни позову, враховуючи, що у жовтні 2025 року Прокурором було подано заяву про зміну предмета позову і ця заява була прийнята судом до розгляду, а не була повернута у зв`язку із недоплатою Прокурором судового збору, з огляду на витребування у Прокурора за ухвалою суду від 16.01.2026 доказів, що підтверджують нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, керуючись ч. 2 ст. 163 ГПК України, суд першої інстанції мав би розглянути позовні вимоги Прокурора по суті, і за наслідками розгляду здійснити розподіл судових витрат, стягнувши за необхідності недоплачену суму судового збору до Державного бюджету з Прокурора або ж з ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп».
Однак, оскаржуваною ухвалою суду, суд першої інстанції залишив позовну вимогу прокурора без розгляду.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п.2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до п.п. 3-4 ч.1 ст. 277 ГПК України, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано п. 13 ст. 176 ГПК України та не застосовано ч. 2 ст. 163 ГПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області від 29.01.2026 підлягає скасуванню, а справа, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 271 ГПК України, - направленню до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Питання щодо розподілу судових витрат за розгляд апеляційної скарги Прокурора на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.01.2026 у справі №372/1073/20 в порядку ст.129 ГПК України підлягає вирішенню судом за результатами розгляду справи по суті. 
Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.01.2026 у справі №372/1073/20 - задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 29.01.2026 у справі №372/1073/20 - скасувати.
3. Справу №372/1073/20 скерувати до Господарського суду Київської області для продовження розгляду спору по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 06.05.2026. 

Головуючий суддя А.О. Мальченко 

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко