РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/12456/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Приватне підприємство «ТРАК-ШИНА-СЕРВІС» 	
до	Рівненської митниці 	
 	про визнання протиправним та скасування рішення, -	

В С Т А Н О В И В:

До Ріненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства “ТРАК-ШИНА-СЕРВІС” (далі – позивач, ПП «ТРАК-ШИНА-СЕРВІС») до Рівненської митниці (далі – відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000043/2 від 10.06.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що декларант, за наявності усіх необхідних документів, звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів. Митна вартість товару визначена за основним методом на підставі положень статті 58 Митного кодексу України. Позивач стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. За сукупністю наведених обставин, просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначає, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею встановлено наявність в документах розбіжностей та неточностей. Вищевказане свідчило про наявність ризиків заявлення до митного оформлення недостовірних відомостей стосовно вартості товарів. Оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.
У відповіді на відзив позивач повністю підтримав позицію, викладену в адміністративному позові, та вважає доводи відповідача необґрунтованими.
Ухвалою суду від 19.11.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи.
Між SHANDONG HAOHUA TIRE CO.,LTD (продавець), та ПП “ТРАК-ШИНА-СЕРВІС” (покупець) було укладено контракт №06012025 від 06.01.2025.
Відповідно до підпункту 1.1 Контракту Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити шини для вантажних автомобілів, надалі “Товар”, відповідно до Інвойсів, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
Згідно з підпунктом 2.2 Контракту загальна сума Контракту становить 10 000 000,00 Доларів США.
Підпунктом 3.1 Контракту визначено, що Покупець купує Товар у кількостях, зазначених у Інвойсах.
Відповідно до підпункту 6.2 Контракту Покупець здійснює оплату шляхом перерахування коштів у Доларах США за ставкою 60% вартості Товару на банківський рахунок Продавця, зазначений у проформі-інвойсі. Умови остаточного розрахунку за партію вказуються в проформах-інвойсах та / або інвойсах. Покупець здійснює оплату шляхом перерахування Доларах США за ставкою 60% передплата та 40% перед завантаженням партії товарів в порту відправлення.
Термін оплати кожної окремої партії Товару зазначається в Інвойсах на поставку (підпункт 6.3 Контракту).
Відповідно до підпункту 7.1 Контракту умови поставки кожної окремої партії Товару обумовлюються Сторонами в Інвойсі, який є невід`ємною частиною цього Контракту.
Поставка Товару здійснюється відповідно до “ІНКОТЕРМС 2010”.
Підпунктом 7.2 Контракту визначено термін постачання: Січень 2025 р. – Січень 2028 р. Строк постачання кожної окремої партії Товару вказується в Інвойсах на поставку.
10.03.2025 SHANDONG HAOHUA TIRE CO.,LTD було виставлено для ПП «ТРАК-ШИНА-СЕРВІС» проформу-інвойс (Proforma Invoice) № EU2-TSS-LV-20250108-4 від 10.03.2025 на загальну суму 235397,00 доларів США за товар в загальній кількості - 1854 одиниці.
В подальшому нерезидентом було виписано інвойс (Commercial Invoice) №EU2-TSS-LV-20250108-4 від 30.03.2025 на загальну суму 85425,00 доларів США. А також для належного транспортування товару було виписано пакувальний лист (Packing List) № EU2-TSS-LV-20250108-4 від 30.03.2025.
На виконання умов контракту та виставленого інвойсу позивачем платіжним дорученням в іноземній валюті №16 від 20.03.2025 було сплачено суму передплати у загальному розмірі 55000,00 доларів США.
26.05.2025 платіжною інструкцією в іноземній валюті №32 від 26.05.2025 було сплачено суму у загальному розмірі 46509,00 доларів США залишок суми за договором.
Послуги для ПП «ТРАК-ШИНА-СЕРВІС» (Клієнт) з транспортування вантажу на забезпечення виконання умов контракту №№15012025 від 15.01.2025 було надано ТОВ «Лімертін Карго Делівері» (Експедитор) на підставі укладеного договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів №2101/25-01 від 21.01.2025, відповідно до підпункту 1.1 якого Експедитор зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу.
Підпунктом 1.2 цього Договору було визначено, що транспортно-експедиторські послуги за цим Договором надаються Клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи інших держав, внутрішніх перевезеннях територією України.
Відповідно до підпункту 1.3 Договору організація виконання Експедитором визначених Договором послуг здійснюється на підставі Заявки, яка оформлюється та узгоджується Сторонами. Заявка є додатком та невід`ємною частиною Договору.
Згідно з підпунктом 2.1 Договору в Заявці визначаються характеристика вантажу, його особливості, вага і кількість вантажу (контейнерів), маршрут, вид транспорту, вартість послуг (ставка) з врахуванням плати Експедитору, перелік послуг, що замовляються, найменування вантажовідправника та вантажоодержувача та інші необхідні умови.
Послуги ПП «ТРАК-ШИНА-СЕРВІС» з митно-брокерського оформлення вантажних митних декларацій надано ФОП ОСОБА_1 (декларант) на підставі договору про надання послуг з декларування товарів МБО-26 від 20.01.2025.
10.06.2025 з метою митного оформлення товару (1. Шини пневматичні гумові нові, всесезонні, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження більш як 121, в асортименті: арт.7500536, розмір 385/65R22.5 100 шт., арт.7500070 розмір 315/80R22.5 66 шт.; арт.7500138 розмір 315/80R22.5 50 шт.; арт.7500125 розмір 315/80R22.5 10 шт.; арт.7500070 розмір 315/80R22.5 114 шт.; арт.7500508 розмір 385/65R22.5 84 шт.; арт.7500536 розмір 385/65R22.5 10 шт.; арт.7500070 розмір 315/80R22.5 28 шт.; арт.7500138 розмір 315/80R22.5 100 шт.; арт.7500536 розмір 385/65R22.5 90 шт., Виробник - SHANDONG HAOHUA TIRE CO., LTD Торгівельна марка - LANVIGATOR, Країна походження Китай) уповноваженою особою ПП «ТРАК-ШИНА-СЕРВІС» подано митному органу митну декларацію №25UA204150001568U4 від 10.06.2025, згідно з якою вартість ввезеного позивачем на митну територію України товару складає 85425,00 доларів США за курсом валюти 41,49 грн.
Для підтвердження заявленої митної вартості, на виконання вимог статті 53 Митного кодексу України, разом з декларацією №25UA204150001568U4 декларантом було надано до митного органу такі документи: пакувальний лист (Packing list) №EU2-TSS-LV 20250108-4 від 30.03.2025; рахунок-проформа (Proforma invoice) №EU2-TSS-LV 20250108-4 від 10.03.2025; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №EU2-TSS-LV 20250108-4 від 30.03.2025; домашній коносамент (House bill of lading) №ZH250400004 від 01.04.2025; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №03580 від 05.06.2025; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №25C3707A1483/00281 від 31.03.2025; статус особи, яка подає митну декларацію №2; банківські платіжні документу, що стосується товару №16 від 20.03.2025, №21 від 03.04.2025 та №32 від 26.05.2025; рахунок-фактура про надання транспортно експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №6797 від 02.06.2025 та №6798 від 02.06.2025; зовнішньоекономічний договір №06012025 від 06.01.2025; договір про надання послуг митного брокера №МБО-26 від 20.01.2025; договір (контракт) про перевезення №2101/25-01 від 21.01.2025; документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») UА.013.05081-25 від 10.06.2025; копія митної декларації країни відправлення №431020250000070359 від 01.04.2025.
На виконання вимог митного органу ПП “ТРАК-ШИНА-СЕРВІС” було надано письмові пояснення за вих.№1006/1 від 10.06.2025.
Проте відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000043/2 від 10.06.2025, яким із застосуванням резервного методу збільшено вартість товару. Графа 33 рішення містить опис підстав для коригування митної вартості: 
“І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:
1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті /ПГАТТ/СОТ від 1994 р.;
2) подані до митного оформлення документи є неповними та містять розбіжності:
- Відповідно до пункту 4.1 Контракту від 06.01.2025 №06012025, якість товару, що постачається за цим контрактом, має відповідати даним викладеним у сертифікатах якості наданих виробником, однак до митного оформлення вони не надані;
- Відповідно до пункту 6.2 Контракту від 06.01.2025 №06012025 Покупець здійснює оплату шляхом перерахування коштів у доларах США за ставкою 60% передплата та 40% перед завантаженням партії товарів в порту відправлення. Як підтвердження оплати було надано платіжні доручення в іноземній валюті від 20.03.2025 №16 (55 000,0 дол.США), від 03.04.2025 №21 (111 563,00дол.США) та від 26.05.2025 №32 (46 509,0 дол. США), що не кореспондується із умовами оплати, зазначеними в пункті 6.2 Контракту. 
- Відповідно до пункту 6.3 Контракту від 06.01.2025 №06012025 термін оплати кожної окремої партії Товару зазначається в інвойсах на поставку, але в поданому до митного оформлення інвойсі від 30.03.2025 №EU2-TSS-LV-20250108-4 - термін оплати не вказано.
- у графі 70 банківської платіжних інструкцій від 20.03.2025 №16 та від 03.04.2025 №21 зазначено «Prepayment for tires acc to contract N06012025 from 06.01.2025, invoice NEU2-TSS-LV-20250108-4 from 10.03.2025», при цьому в графі 44 ЕМД документ з №EU2-TSS-LV-20250108-4 та датою від 10.03.2025 позиціонується як «проформа-інвойс».
- В графі 44 митної декларації під кодом документа «0714» зазначено «домашній коносамент», однак до митного оформлення він не наданий;
- В графі 44 митної декларації зовнішньоекономічний контракт від 06.01.2025 №06012025 зазначений під кодом документа «4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір, який укладений з виробником товару. Разом з цим, декларантом документально не підтверджено відомості про виробника товару.
- пунктом 2.1 Договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення від 21.01.2025 № 2101/25-01, передбачені заявки, що до митного оформлення не надано;
- до митного оформлення надано рахунки про надання транспортно-експедиційних послуг від 02.06.2025 №6797 та від 02.06.2025 №6798, які посилаються на коносамент №ZH250400004, що зазначений в графі 44 ЕМД, але до митного оформлення не наданий;
- в інвойсі від 30.03.2025 №EU2-TSS-LV-20250108-4 зазначено суму страхування (45 дол.США), проте до митного оформлення не надано документів, що підтверджують вартість страхування;
- до митного оформлення надано копію митної декларації країни відправлення (Китай) від 01.04.2025 №431020250000070359 без перекладу та без обов`язкових реквізитів, а саме, печатки сторони відправлення, що унеможливлює перевірку відомостей, зазначеній у ній.
Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.
ІІ. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України, Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості товару митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 01.04.2025 №иА204150/2025/000845 - 3,01 дол. США/кг.
ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) коносамент; 4) сертифікат якості (відповідності); 5) документи, що підтверджують вартість страхування; 6) належним чином завірену копію митної декларації країни відправлення (Китай) від 01.04.2025 №431020250000070359 та її переклад.
У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних товарів (статі 59 - 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 01.04.2025 №UА204150/2025/000845 - 3,01 дол. США/кг.
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 123186,48 дол. США (40925,74 кг * 3,01 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 5111241,1095 грн. (123 186,48 дол. США *41,4919грн/дол. США).
Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості, позивач оскаржив їх до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного кодексу України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання Митного Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
У відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівліпродажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що законодавець, визначаючи перелік документів у пунктах 4, 8 користується сполучником “якщо”, а в пункті 5, послуговується словосполученням “за наявності”.
Використання такої лінгвістично-синтаксичної конструкції покликане наголосити на необов`язковості таких документів за певних обставин або ж навпаки обов`язковості.
Так, коли відбулося страхування поставленого товару, то подання страхових документів є обов`язковим.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Наведене має визначальне значення для митного органу, оскільки пов`язується і правом митного органу прийняти одне із таких рішень:
1) про коригування митної вартості товару (це стосується спірної ситуації) (ст.55 МК України);
2) про відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом вартістю (ч.6 ст.54 МК України).
Якщо декларант не був поінформований про конкретний перелік документів, які повинен надати на вимогу митного органу та про підстави, що обумовлюють їх витребування, то в подальшому митний орган не може зробити висновок про те, що декларантом не подано якийсь із документів для підтвердження або спростування існування обставин, для яких вони вимагалися.
Відтак, не зазначення митним органом у вимозі про надання документів, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, конкретизованого переліку документів, які повинен надати декларант, порушує права останнього, що випливають із змісту частини 3 статті 53 МК України.
Наявність в митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. 
Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 400/3830/19, 01.03.2023 у справі № 420/18880/21, 15.02.2023 у справі № 815/2552/16 та інших).
Таким чином, суд зазначає, що право витребувати документи, які передбачені частиною третьої статті 53 МК України реалізується наступним чином:
1) декларант подав документи, які, передбачені частиною другою статті 53 МК України;
2) митний орган здійснив перевірку поданих документів на предмет установлення обставин, що передбачені частиною третьою статті 53 МК України;
3) митний орган за результатами перевірки поданих документів декларантом документів, що передбачені частиною другою статті 53 МК України встановив:
(а) розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару (обов`язковою ознакою є те, що такі розбіжності “повинні мати вплив”. Тобто, сама по собі наявність певних розбіжностей в документах, які не можуть “мати вплив” на визначення митної вартості товару, не може бути підставою для витребування документів);
(б) документи містять ознаки підробки;
(в) документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;
(г) відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
4) митний орган визначив перелік документів, які, у зв`язку із встановленими обставинами, викликають в нього обґрунтований сумнів;
5) митний орган надіслав на адресу декларанта письмову вимогу.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини перша - третя цієї статті).
Частиною другою статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Висновки аналогічного характеру містяться у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 826/3120/16, від 14.11.2019 у справі № 814/264/16, що в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 червня 2018 року в справі №814/1996/15, від 22 травня 2018 року в справі №808/178/16, від 23 жовтня 2018 року в справі №820/1761/17, в яких зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Щодо посилання відповідача, що до митного оформлення надано копію митної декларації країни відправлення (Китай) від 01.04.2025 №431020250000070359 без перекладу та без обов`язкових реквізитів, а саме, печатки сторони відправлення, що унеможливлює перевірку відомостей зазначеній у ній, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Згідно листа Державної митної служби України від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627- ЕП, адресованого Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати. Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.
Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.
Проте, суд зазначає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.
Крім того, суд зазначає, що митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару. Отже, наведений аргумент Рівненської митниці не може бути підставою для коригування митної вартості ввезеного позивачем товару.
Щодо посилання відповідача, що відповідно до пункту 4.1 Контракту від 06.01.2025 №06012025, якість товару, що постачається за цим контрактом, має відповідати даним, викладеним у сертифікатах якості, наданих виробником, однак до митного оформлення вони не надані, суд зазначає, що контролюючий орган має витребовувати виключно ті документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Разом з тим, суд зазначає, що митним органом не зазначено, яким чином відсутність сертифікату якості впливає на митну вартість товару.
На обґрунтування спірного рішення відповідач зазначає, що відповідно до пункту 6.2 Контракту від 06.01.2025 №06012025 Покупець здійснює оплату шляхом перерахування коштів у доларах США за ставкою 60% передплата та 40% перед завантаженням партії товарів в порту відправлення. Як підтвердження оплати було надано платіжні доручення в іноземній валюті від 20.03.2025 №16 (55 000,0 дол.США), від 03.04.2025 №21 (111 563,00 дол.США) та від 26.05.2025 №32 (46 509,0 дол.США), що не кореспондується із умовами оплати, зазначеними в пункті 6.2 Контракту.
Також відповідач вказує, що відповідно до пункту 6.3 Контракту від 06.01.2025 №06012025 термін оплати кожної окремої партії Товару зазначається в інвойсах на поставку, але в поданому до митного оформлення інвойсі від 30.03.2025 №EU2-TSS- LV-20250108-4 - термін оплати не вказано.
У спірному рішенні відповідач також зазначає, що у графі 70 банківської платіжних інструкцій від 20.03.2025 №16 та від 03.04.2025 №21 зазначено «Prepayment for tires acc to contract N06012025 from 06.01.2025, invoice NEU2-TSS-LV-20250108-4 from 10.03.2025» , при цьому в графі 44 ЕМД документ з №EU2-TSS-EV-20250108-4 та датою від 10.03.2025 позиціонується як «проформа-інвойс» .
Відповідно до підпункту 6.2 Контракту Покупець здійснює оплату шляхом перерахування коштів у Доларах США за ставкою 60% вартості Товару на банківський рахунок Продавця, зазначений у проформі-інвойсі. Умови остаточного розрахунку за партію вказуються в проформах-інвоисах та / або інвойсах.
Покупець здійснює оплату шляхом перерахування Доларах США за ставкою 60% передплата та 40% перед завантаженням партії товарів в порту відправлення.
Термін оплати кожної окремої партії Товару зазначається в Інвойсах на поставку (п.п. 6.3 Контракту).
Слід зазначити, що проформа-інвойс (proforma invoice) - це попередній документ у міжнародній торгівлі, що підтверджує намір продавця поставити товар за певною ціною, але не є вимогою оплати. Вона використовується для митного оформлення, безоплатних поставок (зраді), виставок або як попередня пропозиція до підписання контракту.
Інвойс, або рахунок-фактура (інвойс) - це документ, який використовується у міжнародній торгівлі для фіксації продажу товарів або послуг, а також для виставлення рахунку та отримання оплати.
Як вже зазначалося судом 10.03.2025 SHANDONG HAOHUA TIRE CO.,LTD було виставлено ПП «ТРАК-ШИНА-СЕРВІС» проформу-інвойс (Proforma Invoice) № EU2-TSS-LV-20250108-4 від 10.03.2025 на загальну суму 235397,00д США за товар в загальній кількості - 1854 одиниці.
Підпунктом 3 "Термін оплати" вказаної проформи-інвойсу визначено, що 60% передоплата, залишок протягом 50 днів після дати завантаженням партії товарів в порту відправлення.
На виконання умов Контракту від 06.01.2025 №06012025 платіжною інструкцією в іноземній валюті №16 від 20.03.2025 позивачем було сплачено кошти в сумі 55000 доларів США, та у графі 70 вказано реквізити контракту від 06.01.2025 №06012025 та проформи-інвойсу №EU2-TSS-LV-20250108-4 від 10.03.2025.
В подальшому нерезидентом було виписано інвойс (Commercial Invoice) №EU2-TSS-LV-20250108-4 від 30.03.2025 на поставку товару на загальну суму 85425,00 доларів США. А також для належного транспортування товару було виписано пакувальний лист (Packing List) № EU2-TSS-LV-20250108-4 від 30.03.2025.
У зв`язку з чим, платіжною інструкцією в іноземній валюті №32 від 26.05.2025 позивачем було сплачено кошти в розмірі 46509 доларів США та у графі 70 вказано реквізити контракту від 06.01.2025 №06012025 та інвойсу №EU2-TSS-LV-20250108-4 від 30.03.2025.
Як зазначає позивач, платіжне доручення в іноземній валюті від 03.04.2025 №21 на загальну суму 111563,00 дол.США було надано контролюючому органу помилково.
Таким чином, наявні в матеріалах справи докази належним чином підтверджують ініціювання та проведення платежу позивачем на виконання умов Контракту від 06.01.2025 №06012025.
Суд зазначає, що оплата за поставлений товар стосується виконання сторонами договірних зобов`язань.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №813/1755/17, від 29.07.2021 року у справі №380/6459/20.
Таким чином, фактична оплата або не оплата за отриманий позивачем товар не впливає на його митну вартість.
Відтак вищевказані зауваження митного органу є безпідставним, необґрунтованим і не можуть бути покладені в основу коригування митної вартості товару.
Щодо тверджень відповідача, що в графі 44 митної декларації під кодом документа «0714» зазначено «домашній коносамент», однак до митного оформлення він не наданий; також вказано, що до митного оформлення надано рахунки про надання транспортно-експедиційних послуг від 02.06.2025 №6797 та від 02.06.2025 №6798, які посилаються на коносамент №ZH250400004, що зазначений в графі 44 ЕМД, але до митного оформлення не наданий.
Як встановлено судом, вказане не відповідає дійсності, оскільки в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000130, вказано що "за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України", серед всього списку наданих митниці документів, четвертим зі списку документів вказано Домашній коносамент (House bill oflading) №ZH250400004 від 01.04.2025.
Суд зазначає, що у домашній коносамент (House bill of lading) - це транспортний документ, який експедитор або неволодільницький перевізник видає вантажовідправнику.
Коносамент - це документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.
Водночас, суд зазначає, що наявність чи відсутність коносаменту жодним чином не впливає на числові показники митної вартості товару.
Щодо тверджень відповідача, що в графі 44 митної декларації зовнішньоекономічний контракт від 06.01.2025 №06012025 зазначений під кодом документа «4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір, який укладений з виробником товару. Разом з цим, декларантом документально не підтверджено відомості про виробника товару.
Зазначені посилання відповідача є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини другої статті 53 МК України такі відомості не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише можуть вимагатися та досліджуватися (за наявності) митним органом у разі, якщо документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України, мають розбіжності, ознаки підробки або всієї інформації.
Посилаючись на неточності щодо відомостей про виробника товару, відповідач не наводить розбіжностей у документах та складових митної вартості, поданих позивачем у відповідності до частини 2 статті 53 МК України, що в свою чергу могли бути усунені після дослідження декларації країни відправлення.
Отже, неточності у відомостях щодо виробника товару не можуть бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки надання таких відомостей не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
Також відповідач вказує, що пунктом 2.1 Договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення від 21.01.2025 № 2101/25-01, передбачені заявки, що до митного оформлення не надано.
Пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України визначено, що в числі документів, що підтверджують митну вартість товарів подаються транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки виграти на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Суд зазначає, що заявка до договору сама по собі не є документом, який підтверджує митну вартість товару, оскільки не містить інформації, що є необхідною для здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів.
У заявці міститься інформація про загальні умови перевезення вантажу за маршрутом, зокрема, найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша необхідна інформація, що стосується організації транспортно-експедиторського обслуговування.
Відтак заявка стосується умов виконання сторонами зобов`язань за договором.
Покликання відповідача на неподання заявки до договору не можуть слугувати підставою для коригування митної вартості товару, оскільки заявка не є документом, на підставі якого формується митна вартість товару.
Щодо тверджень відповідача, що в інвойсі від 30.03.2025 №EU2-TSS-LV-20250108-4 зазначено суму страхування (45 дол.США), проте до митного оформлення не надано документів, що підтверджують вартість страхування, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 7 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на страхування цих товарів.
З матеріалів справи встановлено, що спірна поставка здійснювалась на умовах FOB (Qingdao), про що зазначено в інвойсі (Commercial Invoice) №EU2-TSS-LV-20250108-4 від 30.03.2025, а також відображено в графі 20 митної декларації.
Умови поставки FOB (Free On Board / «Вільно на борту») за правилами Інкотермс означають, що продавець оплачує доставку товару до порту відвантаження та його завантаження на судно. Після того, як вантаж перетинає борт корабля, відповідальність, ризики та всі подальші витрати переходять до покупця.
Суд встановив, що постачальником-нерезидентом в інвойсі (Commercial Invoice) №EU2-TSS-LV-20250108-4 від 30.03.2025 на загальну суму 85425,00 доларів США включено суму страхування товару 45 доларів США.
Отже, постачальник здійснив страхування вантажу до порту відвантаження, а позивач оплатив вартість страхування в ціні товару, згідно з виставленим рахунком.
Будь-які відомості про те, що страхування вантажу здійснював позивач, в матеріалах справи відсутні.
В заявлену митну вартість товару вартість страхування в сумі 45 доларів США позивачем включено.
За встановлених обставин, суд вважає, що наданий до митного оформлення Commercial Invoice №EU2-TSS-LV-20250108-4 від 30.03.2025 відповідно до приписів статті 53 Митного кодексу України є належним документом, який містить відомості про вартість страхування, що включена до заявленої митної вартості.
З огляду на наведене, доводи відповідача про те, що необхідні додаткові документи для підтвердження вартості страхування, суд вважає необґрунтованими та відхиляє.
Суд зазначає, що приписи МК України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Частина шоста статті 54 МК України визначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини сьомої статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Частина друга статті 55 МК України визначає, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до частини першої статті 256 МК України відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною дванадцятою статті 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Отож, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.
Оцінка встановлених судом обставин в розрізі проаналізованих вище норм митного законодавства дає суду підстави дійти висновку, що оскаржуване рішення №UA204150/2025/000043/2 від 10.06.2025 не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, не містить інформації про те, які саме основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів відповідно до переліку частини другої статті 53 МК України, не були подані; зазначені в рішенні розбіжності в поданих декларантом документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовані дослідженими доказами. Таким чином, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, є помилковими, оскільки вони не мали впливу на визначення митної вартості товарів та не стосувалися числових значень складових митної вартості товарів. Отже підстави для коригування митної вартості були відсутні.
Окремо суд звертає увагу на те, що надана відповідачем до відзиву митна декларація, за якою здійснювалось коригування в досліджуваній ситуації, була безпідставно врахована митним органом, оскільки стосується іншої номенклатури товару, аніж була імпортована позивачем.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності оскарженого рішення. Натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та дослідженим доказам, ґрунтуються на приписах митного законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи результати судового розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного підприємства "ТРАК-ШИНА-СЕРВІС" до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000043/2 від 10.06.2025.
Стягнути на користь Приватного підприємства "ТРАК-ШИНА-СЕРВІС" за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3655,85 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 26 травня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Приватне підприємство «ТРАК-ШИНА-СЕРВІС» (вул. Зміївська, буд.1а,с-ще Безлюдівка,Харківський р-н, Харківська обл.,62489, ЄДРПОУ/РНОКПП 37023311) 
Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370) 

Суддя       Н.О. Дорошенко