Справа № 333/1756/26
Номер провадження 2/337/2030/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
10 червня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатик Г.В. за участі секретаря Сьомченко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2026 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1511689 від 22.03.2024 у розмірі 24812,40 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
В обґрунтування позову зазначив, що 22.03.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений електронний договір №1511689, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 2500,00 грн. строком на 363 дні. 24.12.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 21122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки. Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 21122024 від 24.12.2024 перейшло право грошової вимоги за договором №1511689 від 22.03.2024. Відповідачка ОСОБА_1 належним чином cвої обов`язки за договором не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 24812,40 грн., яка складається з 2499,99 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 15624,91 грн.- заборгованість за процентами до відступлення права вимоги; 5437,50 грн.– заборгованість за відсотками після відступлення права вимоги; 1250,00 грн. – штрафні санкції.
02.03.2026 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали цивільної справи з позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд за територіальною підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено питання щодо витребування доказів.
22.05.2026 року надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанка» на ухвалу про витребування доказів.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві, просив розгляд справи провести за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подала, своїми процесуальними правами скористалась на власний розсуд.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
22.03.2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1511689. 
Пунктом 1.3 договору встановлено, що сума кредиту складає 2500,00 грн. 
Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту складає 364 дні.
Згідно п. 1.5 договору процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: – стандартна процентна ставка – 2,50 % в день; – знижена процентна ставка – 0,010 % в день.
Тип процентної ставки – фіксована. 
За умовами п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Сума кредиту перераховується протягом 2-х календарних днів з моменту укладання договору. Дати надання кредиту: 22.03.2024 року або 23.03.2024 року.
Відповідно до п. 3.1 нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
У розділі 10 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Споживач» містяться персональні дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, зареєстроване місце проживання, номер телефону, адреса електронної пошти, а також підпис ОСОБА_1 , проставлений за допомогою одноразового ідентифікатора «В968».
У Додатку №1 до договору № 1511689 від 22.03.2024 міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписана представником кредитодавця та ОСОБА_1 , за допомогою одноразового ідентифікатора «В968».
ТОВ «Слон кредит» перерахувало відповідачці ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 1511689 від 22.03.2024 грошові кошти у розмірі 2500,00 грн., що підтверджується довідкою № 20260112-11 від 12.01.2026, наданою ТОВ «ПЕЙТЕК», а також листом АТ КБ «ПриватБанк», наданим на запит суду.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
24.12.2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» укладено договір факторингу № 24122024, за яким ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Слон кредит» за плату, а ТОВ «Слон кредит» відступити ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» грошові вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникає в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пенею за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Слон кредит». 
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 1511689 в сумі 19374,90 грн., з яких: 2499,99 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 15624,91 грн. – заборгованість по процентам; 1250,00 грн. – заборгованість за пенею.
Також на підтвердження сплати ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024, позивачем надана платіжна інструкція № 6308 від 26.12.2024.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1511689 від 22.03.2024, виконаного ТОВ «Слон Кредит» станом на 26.11.2024 за відповідачкою ОСОБА_1 рахувалась заборгованість у розмірі 19374,90 грн., з яких: 2500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 15624,91 грн. – заборгованість за нарахованими процентами; 1250,00 грн. – заборгованість за штрафом, пенею.
Станом на дату укладання договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 строк дії договору № 1511689 від 22.03.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії договору ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» у період з 25.12.2024 по 21.03.2025 здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 5437,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим ТОВ «ФК «Фінтраст капітал».
Відомостей про добровільне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 1511689 від 22.03.2024 матеріали справи не містять.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2500,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 21062,41 грн. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростувала обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
Щодо вимоги про стягнення неустойки в розмірі 1250,00 грн, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно з Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу.
На час розгляду справи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина 2 статті 4 ЦК України). Отже, ч. 2 ст. 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів.
Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Крім того, у постановах Верховний Суд від 12 лютого 2025 року у справі №758/5318/23 (провадження № 61-15103св24) та від 06 травня 2025 року у справі №464/2647/22 (провадження № 61-6059св24) виснував, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, на період воєнного стану в Україні позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 1250,00 грн.
Що стосується стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Столітнім М.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024.
Відповідно до заявки № 14857 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» та адвокат Столітній М.М. погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , за кредитним договорам № 1511689 від 22.03.2024 на загальну суму 10000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу. Разом із тим, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» з огляду на наступне.
Суд ураховує, що з 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» та адвокатом Столітнім М.М. діє рамковий договір, який не вимагає усної консультації, аналізу чинного законодавства та судової практики, підготовки декількох позицій захисту, узгодження обраної позиції з клієнтом, письмової юридичної консультації, проведення заходів щодо самостійного отримання письмових доказів щодо кожної сАвідповіАудової справи. Формування додатків до позовної заяви взагалі не є правничою послугою. Крім того, враховуючи клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, суд вважає необґрунтованими витрати на представництво інтересів клієнта у судовому засіданні. Отже, зазначення цих робіт є лише намаганням штучно збільшити розмір стягуваних витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтованими лише є витрати на складання позовної заяви та витрати на складання клопотання про витребування доказів.
В іншій частині заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю цивільної справи та обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг позивачу, оскільки складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума за витрачені 2 години на складання позовної заяви (1640,00 грн.) та за витрачені 0,5 годин на складання клопотання про витребування доказів (420,00 грн.), але пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі: (2060,00 грн. х 23562,41 грн.) / 24812,40 грн. = 1956,22 грн.
Витрати на професійну правничу допомогу у визначеному судом розмірі є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.
В матеріалах справи міститься платіжна інструкція №383 від 06.02.2026 на підтвердження сплати судового збору при зверненні до суду з позовом у розмірі 2662,40 грн.
Таким чином, на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі: (23562,41 грн. х 2662,40 грн.) / 24812,40 грн = 2528,27 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,- 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03150, м. Київ, вул. Набережна-Корчуватська, буд. 27, прим. 2) заборгованість за договором № 1511689 від 22.03.2024 у розмірі 23562,41 грн. (двадцять три тисячі п`ятсот шістдесят дві грн., 41 коп.), з яких: 2500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 21062,41 грн. – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03150, м. Київ, вул. Набережна-Корчуватська, буд. 27, прим. 2) судовий збір у розмірі 2528,27 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять вісім грн., 27 коп.) та витрати на правову допомогу у розмірі 1956,22 грн. (тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість грн, 22 коп.)
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          Г.В. Гнатик