РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року 	справа № 580/3923/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківської В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
встановив:
17 квітня 2026 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:
1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо незарахування ОСОБА_1 , до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання мною довічного грошового утримання судді у відставці, календарного періоду проходження строкової військової служби в радянській армії з 18.11.1978 по 04.12.1980 (2 роки 0 місяців 16 днів), що в сукупності з роботою на посаді судді становить 32 роки 07 місяців 15 днів.
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 , до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, календарного періоду проходження строкової військової служби в радянській армії з 18.11.1978 по 04.12.1980 (2 роки 0 місяців 16 днів), що в сукупності з роботою на посаді судді становить 32 роки 07 місяців 15 днів.
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 74% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на підставі довідки територіальною управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 25.10.2024 року № 04-2756/24 із урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ГУ ПФУ призначило йому щомісячне довічне утримання судді у відставці без урахування стажу проходження строкової вiйськової служби в період з 18.11.1978 по 04.12.1980. Позивач вважає, що до загального стажу, що дає право на відставку належить врахувати, крім роботи на посаді судді, календарний період проходження строкової вiйськової служби в період з 18.11.1978 по 04.12.1980.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).
До суду надійшов відзив на позов від представника відповідача, у якому представник просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що 30.09.2016 позивача звільнено з посади судді Смілянського районного суду Черкаської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Таким чином, стаж роботи на посаді судді, для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 29 років 3 місяці 9 днів (із 21.06.1987 до 30.09.2016) (відповідно до розрахунку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області). Відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагороди визначено згідно із пунктом 3 статті 142 Закону № 1402 - 68% (за 20 років - 50%, понад 20 років - 9 років х 2% = 18%, 50% + 18% = 68%). Законом № 1402-VIII не передбачено зарахування до стажу на посаді судді при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду проходження військової служби. Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, відсутні законні підстави для здійснення перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74%.
Крім того, відповідачем подано до суду клопотання, в якому він просить позовні вимоги в частині перерахунку та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.10.2024 №04-2756/24 із визначенням відсоткового значення суддівської винагороди залишити без розгляду, оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 580/3389/25 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.01.2025 №971040165930 про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці згідно із заявою від 23.12.2024 №22893 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2024 перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70% від суддівської винагороди, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 25.10.2024 №04-2756/24 про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 19.05.2026 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області належним чином завіреної копії пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
На виконання вимог ухвали відповідачем 01.06.2026 надано копії пенсійної справи позивачу.
З урахуванням того, що з 15.06.2026 по 19.06.2026 включно суддя Янківська В.П. перебувала у відпустці, зазначена справа розглянута та ухвалено рішення в перший робочий день після відпустки.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до ст. 142 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”.
Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області видано позивачу довідку від 25.10.2024 №04-2756/24 про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, яка становить 163512,00 грн.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, у якій просив зарахувати йому до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, календарного періоду проходження строкової військової служби в радянській армії з 18.11.1978 по 04.12.1980 та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 74% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 25.10.2024 року № 04-2756/24 із урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2024. 
Відповідач листом № 11076-10813/c02/8-2300/25 від 17.10.2025 повідимов позивача про те, що відповідно до пункту 3 статті 142 Закону №1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відстані та стаж роботи на посаді судді для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді відставці становить 29 років 3 місяці 9 днів ( із 21.06.1987 до 30.09.2016) (відповідно до розрахунку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області). Відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагорода визначено згідно із пунктом 3 статті 142 Закону № 1402 - 68% (за 20 років 50%, понад 20 років 9 років х 2%=18%, 50%+18%=68%). Законом № 1402 не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби. Тому, для зарахування до стажу роботи на посаді судді для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зазначеного періоду та для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суддівської винагороди у розмірі 74% підстави відсутні.
Позивач не погодився з діями відповідача, а тому звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 142 Закону №1402-VІІI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Частиною п`ятою статті 142 Закону №1402-VІІI передбачено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно ч. 1 ст. 135 Закону №1402-VІІI суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Згідно абзацу 4 пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню виконання обов`язків.
Абзацом 2 частини 4 цієї статті Закону передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
В період дії положень статті 43 Закону №2862-ХІІ правове регулювання поняття стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, було додатково врегульовано і іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до абзацу 2 статті 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" № 584/95 від 10.07.1995 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 року у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30.03.2023 у справі №280/2167/21.
Крім того, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 за №865 “Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів” до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Враховуючи вищевикладене законодавством, яке діяло на момент виходу позивача у відставку, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, часу роботи на посадах прокурорів та слідчих, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів і календарного періоду проходження строкової військової служби.
Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової військової служби і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.
Суд на підставі ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 17.05.2021 року по справі №243/8281/17, а саме: законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби.
Це підтверджується також положеннями Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII “Про Вищу раду правосуддя”, яким були внесені зміни в Закон №2453-VI, зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: “Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)”.
Верховний Суд дійшов висновку, що невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та роботи на посаді слідчого і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу до стажу роботи на посаді судді перiоди проходження ним військової строкової служби з 18.11.1978 по 04.12.1980.
Відповідно до п. 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.
Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді перiоди проходження ним військової строкової служби з 18.11.1978 по 04.12.1980 та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, перiоди проходження ним військової строкової служби з 18.11.1978 по 04.12.1980 та провести з з 01.01.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням визначеного стажу та довідки територіальною управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 25.10.2024 року № 04-2756/24, з врахуванням раніше виплачених сум.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає, оскільки предмет та підстави позову в справі № 580/3389/25 та у даній справі є різними.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 КАС України, суд
вирішив:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 , до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання мною довічного грошового утримання судді у відставці, календарного періоду проходження строкової військової служби в радянській армії з 18.11.1978 по 04.12.1980.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 , до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, календарного періоду проходження строкової військової служби в радянській армії з 18.11.1978 по 04.12.1980 та провести з 01.01.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням визначеного стажу та довідки територіальною управління Державної судової адміністрації у Черкаській області від 25.10.2024 року № 04-2756/24, з врахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі у сумі 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 коп.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА