Справа № 127/30302/25
Провадження № 22-ц/801/1458/2026
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року	Справа № 127/30302/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя – доповідач),
суддів Стадника І.М., Рибчинського В.П.,
за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 127/30302/25 за заявою  ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2026, постановлену у складі судді Жмудя О.О. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст ухвали складено 27.04.2026, - 
в с т а н о в и в :

24.09.2025 ОСОБА_2 звернуся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 1.12.2025 позов задоволено. Зменшено розмір аліментів та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ у справі № 686/22294/25 відкликано після набрання судовим рішенням законної сили, припинивши стягнення за вказаним виконавчим документом. 
5.03.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , звернулася до суду із заявою (вх № 21262) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, в якому просила : визнати виконавчий лист № 127/30302/25 виданий Вінницьким міським судом Вінницької області боржнику, ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.
Заява обґрунтована тим, що після ухвалення Вінницьким міським судом рішення про зменшення розміру аліментів ОСОБА_2 подано заяву про закінчення виконавчого провадження № 79146480 та заяву про видачу виконавчого листа, які судом першої інстанції були задоволені. 26.01.2026 ОСОБА_1 подано заяву про видачу виконавчого листа, проте працівником суду повідомлено, що виконавчий лист вже видано та скеровано поштою на ім`я позивача (боржника). Станом на 5.03.2026 виконавчий лист не пред`явлено боржником на виконання до державної виконавчої служби. Отримавши виконавчий лист, боржник не пред`являє його до виконання до органу державної виконавчої служби, чим фактично блокує реалізацію судового рішення. Водночас стягувач, ОСОБА_1 , не маючи на руках оригіналу виконавчого листа, об`єктивно позбавлена можливості звернутися до органу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження та ініціювати примусове виконання рішення суду. Таким чином, виданий помилково боржнику виконавчий лист не пред`явлено ним до виконання більше місяця. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2026 заяву задоволено. Визнано виконавчий лист № 127/30302/25 виданий Вінницьким міським судом Вінницької області боржнику, ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу (вх № 5638/26-вх від 5.05.2026), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду та винести нову про відмову в задоволенні заяви. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не мав правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відтак оскаржувана ухвала є незаконною.
У судовому засіданні (в режимі відеоконференції) Чернова А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Чернової А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
Задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем у даній справі є ОСОБА_1 , тоді як виконавчий лист фактично було помилково видано та направлено позивачу  ОСОБА_2 у справі, який за своїм процесуальним статусом є боржником, відтак допущена судом технічна помилка при видачі виконавчого документа призвела до порушення порядку його оформлення та вручення, що унеможливлює його належне виконання.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.
Відповідно до частини першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. 
У постанові ВС від 16.01.2018 по справі № 755/15479/14-ц зазначено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: 
матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) 
та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Отже, при розгляді даної категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд, вирішуючи ці питання має дотримуватись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
У справі встановлено, шо рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 1.12.2025 зменшено розмір аліментів та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття /а. с. 38-40/.
7.01.2026 ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив надіслати копію рішення та виконавчий лист на адресу адвоката Іваницького А.М. /а. с. 45-46/.
14.01.2026 судом першої інстанції було надіслано адвокату Іваницькому А.М. копію рішення суду та виконавчий лист /а. с. 49/.
26.01.2026 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Дячок М.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 79146480 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за судовим наказом № 686/22294/25 від 4.09.2025 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» /а. с. 59/.
9.02.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , звернулась до суду із заявою про видачу виконавчого листа /а. с. 51/. В заяві зазначено, що працівниками суду було повідомлено, що виконавчий лист вже видано та скеровано поштою на ім`я позивача ОСОБА_6 , тому у ОСОБА_1 існують перешкоди в отриманні виконавчого листа і його пред`явленні для примусового виконання. 
20.02.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , звернулася до місцевого суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа /а. с. 55-56/, яку ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2026 залишено без розгляду /а. с. 66/. 
За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 5.03.2026 відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 .
Відповідно до частини четвертої статті 431 ЦПК України протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений у частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу до його електронного кабінету, а в разі його відсутності - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 поза увагою суду першої залишилась та обставина, що наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа. Допущена судом помилка в частині видачі виконавчого листа замість стягувача боржнику не підлягає виправленню шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки призведе до наслідків характерних для закінчення виконавчого провадження (ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі відсутні докази розгляду судом першої інстанції заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , від 9.02.2026 про видачу їй виконавчого листа /а. с. 51/.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, без надання стягувачем доказів існування у неї перешкод в отриманні виконавчого листа. 
Відповідно до пункту 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2026 у даній справі скасувати та ухвалити нову.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 
Повний текст постанови складено 4.06.2026. 

Головуючий суддя   Л. О. Голота

Судді: І. М. Стадник 

В. П. Рибчинський