РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року 	справа № 580/10499/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі  адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метабуд -М" до Головного управління ДПС у Черкаській області, про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача, адвокат Гальченко Н.С. з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просить:визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені ГУ ДПС у Черкаській області: від 02.06.2025 № 8986/23-00-07-04-01 про збільшення податку на додану вартість на суму 198517,00 грн.(код платежу 14010100), та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 49629,00 грн; від 02.06.2025 року № 8988/23-00-07-04-01 збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 178665,00 грн.
В обґрунтування вимог зазначено, що Відповідач в акті документальної позапланової виїзної перевірки дійшов помилкових висновків щодо заниження ТОВ «Метабуд-М» податку на прибуток на суму 178665 грн за 2021 рік, а також податку на додану вартість на суму 198517 грн за липень 2021 року, внаслідок взаємовідносин з контрагентом - ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019». Вказані твердження мотивовані тим, що під час проведення перевірки посадовою особою податкового органу не враховано надання копій сертифікату відповідності зареєстрованого за №UA.P.000704-20-20 (термін дії 07.08.20- 06.08.21) та декларації відповідності що повністю відповідає періоду отримання товару на світильники, які зазначено в додатку до сертифікату відповідності та підтверджують відповідність світильників національним стандартам ДСТУ. Додатково зазначено, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом. Оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість. В частині необгрунтованості доводів Відповідача, що контрагент Позивача - ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» відноситься до категорії ризикових платників податку, які мають наявні ознаки проведення ризикових операцій зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/15287/24, залишеному без змін Другим апеляційним адміністративним судом - зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості. Таким чином, твердження посадової особи про ризиковість контрагента не відповідає фактичним обставинам справи.
Ухвалою суду відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). 
Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними та не підлягають скасуванню, оскільки за результатами перевірки Позивача було встановлено: відсутність первинних документів, а саме ТТН та сертифікату виробника; відсутність джерела походження ТМЦ по ланцюгу постачання; належність контрагента Позивача - ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» до категорії ризикових платників податку, які мають наявні ознаки проведення ризикових операцій, що в своїй сукупності свідчить про порушення ТОВ «Метабуд-М»: 
- Вимог п. 44.1 ст.44, п. 198.1, 198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1, 201.7 ст. 201 ПК України, ст.1, ст. 9 Закону № 996, п. 2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 198517 грн за липень 2021 року; 
- Вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, ст. 1, ст. 9 Закону № 996, Положення № 88, п. 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 178665 грн за 2021 рік. 
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи встановлено, ТОВ «МЕТАБУД-М» є суб`єктом господарювання зареєстрованим в установленому законом порядку, який здійснює господарську діяльність відповідно до статутних завдань та визначених видів діяльності, при цьому головною метою діяльності підприємства є експлуатація і виконання робіт по утриманню та поточному ремонту електромереж зовнішнього освітлення міста Черкаси.
ГУ ДПС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Метабуд-М» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» (код за ЄДРПОУ 42819485) за липень 2021 року, які відображені в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року. 
За результатами перевірки, Головним управлінням ДПС у Черкаській області складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 25.04.2025 № 5536/23-00-07-04-01/43221923, в якому зафіксовані порушення: 
1. Вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України , ст.1, ст. 9 Закону України вiд 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого занижена податок на прибуток на суму 178665 грн за 2021 рік; 
2. Вимог п.44.| ст.44, п. 198.1, 198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1,201 .7 cт.20l Податкового кодексу України вiд 2 грудня 2010 року №2755-VI, ст.1, ст. 9 Закону України вiд 16 липня1999 року №99б-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.3 положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого знижено податок на додану вартість на суму 198517 грн за липень 2021 року.
ТОВ «Метабуд-М» подано заперечення до ГУ ДПС у Черкаській області від 14.02.2025 № 3 (вхідний номер до ГУ ДПС у Черкаській області від 17.02.2025 № 8632/6) в якому платник не погоджується з висновками акту перевірки.
За результатами розгляду заперечення, комісією прийнято рішення - висновки акту перевірки від 25.04.2025 року № 5536/23-00-07-04-01/43221923 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Метабуд-М» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» (код за ЄДРПОУ 42819485) за липень 2021 року, які відображені в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року» залишити без змін.
В подальшому, Відповідачем були прийняті ППР: від 02.06.2025 року № 8986/23-00-07-04-01 про збільшення податку на додану вартість на суму 198517,00 грн (код платежу 14010100), та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 49629,00 грн; від 02.06.2025 року № 8988/23-00-07-04-01 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 178665,00 грн.
ТОВ «Метабуд-М» податкові повідомлення-рішення від 02.06.2025 року № 8986/23-00- 07-04-01 та № 8988/23-00-07-04-01 оскаржено в адміністративному порядку до ДПС України. Згідно рішення ДПС України від 14.08.2025 року № 23598/6/99-00-06-01-01-06 скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 02.06.2025 року № 8986/23- 00-07-04-01 та № 8988/23-00-07-04-01 - без змін, що і зумовило необхідність звернутись з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України (далі - ПК України).
Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку. 
Отже, придбання товарів (робіт, послуг) передбачає наявність мети їх використання в господарській діяльності платника податків. Така мета є необхідною умовою для формування витрат та/або податкового кредиту платником податків.
Крім того, всі витрати мають бути здійсненими в межах господарської діяльності платника податків. 
Відповідно витрати на придбання активів, здійснені без мети їх використання у господарській діяльності, або придбання таких активів поза межами господарської діяльності платника податків не дають право на відповідні врахування цих витрат у податковому обліку. Це однаковою мірою стосується як витрат із податку на прибуток, так і сум податкового кредиту з ПДВ.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. 
Згідно частини першої статті 9 Закону України № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення. 
Відповідно частини другої статті 9 Закону України № 996-ХІV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пункту 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам. 
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України № 996-ХІV. 
Отже, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
В свою чергу, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.
Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. 
Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. 
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. 
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. 
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. 
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту з ПДВ, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення аналогічних справ.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. 
Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Так, матеріалами справи встановлено, що між Позивачем та ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» був укадений договір купівлі-продажу № 010721/2 від 01 квітня 2020 року, згідно якого ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» (Продавець), в особі директора Рачицький Є.О., що діє на підставі Статуту з однієї сторони, та ТОВ «Метабуд-М», (Покупець), в особі директора Лаврега С.В., що діє на підставі Статуту, з другої сторони, дійшли до взаємної згоди і уклали цей договір купівлі-продажу Товарів відповідно до якого Продавець зобов`язується передати товар, найменування, асортимент, кількість та вартість якого вказується у рахунку-фактурі у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та, оплатити його вартість.
На виконання умов договору, ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» документально оформлено видаткові накладні на адресу ТОВ «Метабуд-М» на суму 1191100,84 грн (в тому числі ПДВ - 198516,81 грн): № БМ-0000286 від 30.07.2021 - Світильник світлодіодний ALP-ROAD40/4000/135*55/C в кількості 122 шт та Світильник світлодіодний ALP-ROAD78/4000/145*45/C в кількості 8 шт, на загальну суму 630200,50 грн з ПДВ; БМ-0000285 від 30.07.2021 - Світильник світлодіодний ALP-ROAD78/4000/145*45/C в кількості 29 шт, на загальну суму 205900,10 грн з ПДВ; БМ-0000287 від 30.07.2021 - Світильник світлодіодний ALP-ROAD78/4000/145*45/C в кількості 50 шт, на загальну суму 355000,20 грн з ПДВ.
В акті перевірки Позивача перевіряючими особами зроблено висновок, що ТОВ «МЕТАБУД-М» до перевірки не надано первинні документи (товарно-транспортні накладні), які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей (світильників світлодіодних ALP-ROAD-40/4000/135*55/С, світильників світлодіодних ALP-ROAD78/4000/145*45/С) від ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019», місця розвантаження та зберігання товару, тобто пояснень яким чином були доставлені товарно-матеріальні цінності та будь-яких документів, підтверджуючих надання транспортних послуг орендованим транспортом та/або іншими організаціями. Таким чином, перевіркою не можливо підтвердити факт транспортування та передачі товару від Постачальника до Покупця.
Вказане твердження суд розцінює критично та зазначає, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом. З урахуванням наведеного слід зазначити, що, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість. 
Аналогічний правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а.
Таким чином, в разі ненадання до перевірки товарно-транспортних накладних за умови підтвердження факту отримання товару іншими первинними документами (беручи до уваги, що предметод договору між Позивачем та його контагентом є не перевезення товару, а його купівля-продаж), не є самостійною та достатньою підставою для висновку про відсутність реальності господарських операцій із постачання світлодіодних світильників між Позивачем та його контрагентом.
Під час проведення перевірки посадовою особою не було враховано також надання Позивачем копій сертифікату відповідності зареєстрованого за №UA.P.000704-20-20 (термін дії 07.08.20- 06.08.21) та декларації відповідності, що повністю відповідає періоду отримання товару, який зазначено в додатку до сертифікату відповідності та підтверджує відповідність світильників національним стандартам ДСТУ.
Щодо твердження Відповідача про відсутність джерела походження ТМЦ по ланцюгу постачання суд зазначає, що відповідно до висновків, які зроблено КАС ВС від 4 червня 2020 року у справі № 340/422/19: «Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними».
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Разом з тим, в акті перевірки Позивача не міститься висновків стосовно невідповідності наданих для перевірки бухгалтерських документів вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У відповідності до абзацу 3 пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. 
Варто зазначити, що податкові накладні ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» в адресу ТОВ «Метабуд-М» були належним чином зареєстрованими під час перевірки і містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних й на даний час: №16 від 30.07.2021 на суму 630200,52 грн (в т.ч. ПДВ- 105033,42 грн), що згідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної зареєстрована за № 9227722054 10.08.2021 року в 15:13:18; №17 від 30.07.2021 на суму 205900,12 грн (в т.ч. ПДВ- 34316,69 грн), що згідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної зареєстрована за № 9227742827 10.08.2021 року в 15:13:53; №18 від 30.07.2021 на суму 355000,20 грн (в т.ч. ПДВ- 59166,70 грн), що згідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної зареєстрована за № 9227859397 10.08.2021 в 15:20:35.
Відповідно до презумпції правомірності правочину, всі укладені договори між сторонами є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом або рішенням суду, що набрало законної сили. 
Окрім того, право на податковий кредит не може ставитися у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. 
Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що податкове законодавство містить єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника ПДВ належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації. 
Таким чином, суми ПДВ, що були віднесені ТОВ «Метабуд-М» до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних, які були зареєстровані його контрагентом на підставі ст. 201 ПК України, є правомірними.
В даному контексті слід зазначити, що в ході розгляду справи судом встановлено, що світлодіодні світильники придбані ТОВ «МЕТАБУД-М» у ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» були використані для виконання робіт з реконструкції мережі зовнішнього освітлення у відповідності до Договорів підряду, укладеними між ТОВ «МЕТАБУД-М» та Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Черкаської міської ради (код ЄДРПОУ 03356849), а саме: №37 від 25.06.2021 на роботи з «Реконструкції мережі зовнішнього освітлення вул. Героїв Холодного (від проспекту Хіміків до ПАТ «АЗОТ») в м. Черкаси; №38 від 25.06.2021р. на роботи з «Реконструкції мережі зовнішнього освітлення вул. Нечуя Левицького від проспекту Хіміків до вул.Чайковського в м. Черкаси; №40 від 22.07.2021р. на роботи з «Реконструкції мережі зовнішнього освітлення пров. Івана Гука в м. Черкаси.
Суд також зазначає, що у відповідності до усталеної позиції Верховного Суду щодо індивідуальної відповідальності платника податків, не може бути підставою для відповідальності ТОВ «МЕТАБУД-М» рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 17.09.2021 року № 28409, де ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» (код ЄДРПОУ 42819485) встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості на підставі «Наявні ознака ризикових операцій». 
В даному контексті слід зазначити, що взаємовідносини ТОВ «МЕТАБУД-М» з підприємством ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» відбулась в липні 2021 року, а рішення, на яке посилається посадова особа було складено майже через 45 послідовних календарних днів.
Окрім того, суд звертає увагу, що у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/15287/24, залишеного без змін Другим апеляційним адміністративним судом, адміністративний позов ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» (код ЄДРПОУ 42819485, вул. Іллінська, буд. 68, м. Харків, 61093) до Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовільнено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 21.05.2024 року № 16707 про відповідність ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» критеріям ризиковості платника на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ МАТЕРІАЛИ 2019» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості. Верховним Судом у відкритті касаційного провадження відмовлено. Таким чином, твердження посадової особи про ризиковість контрагента не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується судовими рішеннями.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам Відповідачем не надано достатньо належних доказів в підтвердження правомірності свого рішення.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Решта доводів Відповідача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують та не змінюють.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 2, 5-16, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 02.06.2025: № 8986/23-00-07-04-01; № 8988/23-00-07-04-01.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь ТОВ «МЕТАБУД-М» витрати зі сплати судового збору в сумі 5 121 (п`ять тисяч сто двадцять одна ) грн 73 коп.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.
Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене та підписане 23.06.2026.

Суддя 	Валентина ОРЛЕНКО