справа № 619/602/26
провадження № 1-кп/619/250/26

ВИРОК
іменем України
12 травня 2026 року         м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження за №12025220000001043 від 07.09.2025, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно працевлаштованого на посаді помічника оператора АЗК БРСМ, проживаючого за адресою:   АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

07.09.2025 приблизно 17 години 48 хвилин, ОСОБА_9 керував технічно справним мотоциклом «?АМАНА» іменний номер «KOVAL» та рухався по окружній дорозі с. Сіряки по вул. Кільцевій у напрямку вул. Беркоса, Харківського району, Харківської області.
Під час руху по окружній дорозі, біля буд. № 16 по вул. Кільцевій в с. Сіряки, водій ОСОБА_9 , не врахував дорожню обстановку, виявив крайню неуважність до її змін, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, проявив необачність та перед зміною напрямку свого руху, а саме перед початком виконанням маневру правого повороту не переконався у безпеці виконуваного маневру та у тім, що він своїми діями не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, допустив зіткнення з мотоциклом Suzuki GSR 600 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у попутному напрямку у межах своєї смуги руху по вул. Кільцевій по окружній дорозі с. Сіряки, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), згідно з якими: 
- п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водії транспортних засобів впали на дорожнє покриття, а мотоцикл Suzuki GSR 600 державний номерний знак НОМЕР_1 в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини на газон, де стояли пішоходи, з послідуючим на них наїздом, внаслідок чого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкоджения, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої потерпілий ОСОБА_4 отримав тяжке тілесне ушкодження, а потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Відповідно до висновку судової медичної експертизи потерпілий ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав важку тупу сукупну травму, яка включає в себе поєднану важку тупу черепно-мозкову травму та тупу лицьову травму, тупу травму хребта, закриту тупу травму грудної клітки, закриту тупу травму тазу, тупу травму нижніх кінцівок та тупу травму верхніх кінцівок, що належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Відповідно до висновку судової медичної експертизи потерпілий ОСОБА_6 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тупу травму голови у вигляді забитої рани правої надбрівної ділянки на тлі саднення, тупу травму грудної клітки у вигляді закритого перелому заднього відрізка 10-го ребра справа, тупу травму хребта у вигляді закритого неускладненого перелому поперечних відростків 2 та 3 поперекових відростків справа (L2, L3), тупу травму тазу у вигляді закритого лінійного перелому правої клубової кістки, тупу травму лівої нижньої кінцівки у вигляді забитої рани по внутрішній поверхні (медіальній) лівого колінного суглобу, що належить до категорії ушкоджень середнього ступня тяжкості.
Відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи, та експертизи відео-, звукозапису у даній дорожньо-транспортній ситуації водій мотоциклу «YAMAHA» ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
У даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія мотоцикла «?АМАНА» ОСОБА_9 визначалась шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія мотоцикла «?АМАНА» ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Своїми протиправними діями ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 та тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілому ОСОБА_6 .
Потерпілим ОСОБА_6 до суду подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральнлї шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, у порядку ст. 128, 129 КК України, у якому просив стягнути з ОСОБА_9  майнову шкоду у розмірі 200 000 гривень та моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій обвинуваченого у розмірі 400 000 гривень.
Потерпілим ОСОБА_4 до суду подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у порядку ст. 128, 129 КК України, у якому просив стягнути з ОСОБА_9 моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 3 000 000 гривень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, також заявлені потерпілими цивільні позови визнав у повному обсязі.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 та тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілому ОСОБА_6 .
Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є щире каяття.
Обтяжуючих обставин згідно ст. 67 КК України не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставину, що пом`якшує покарання; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у щирому каятті, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, інвалідом не являється, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований на посаді помічника оператора АЗК БРСМ.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 та тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілому ОСОБА_6 , та з метою забезпечення міри виховного характеру приходить висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобом у межах санкції статті. 
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_9 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає можливим застосувати до призначеного покарання ст. 75 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік, пом`якшуючу обставину та позиції потерпілих, які підтримали позицію прокурора та просили застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України.
Суд також враховує, що склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, передбачає наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень, або смерті.
У даному випадку наслідки у виді смерті не настали.
Щодо заявлених потерпілими цивільних позовів.
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно приписів ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи вимоги співмірності та ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_9 пред`явлені йому цивільні позови, а саме завлений потерпілим ОСОБА_6 щодо стягнення на його користьм майнової шкоди у розмірі 200 000 гривень та моральної шкоди - у розмірі 400 000 гривень, а також заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 – про стягнення на його користь моральної шкоди - у розмірі 3 000 000 гривень, визнав у повному обсязі, суд вважає, що вони підлягають задоволенню.
На підставі ст. 174 ч. 4 КПК України підлягає вирішенню питання про скасування арештів, накладених ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.09.2025.
Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 100, 124, 286, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд,- 
у х в а л и в:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , майнову шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , моральну шкоду у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , моральну шкоду у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення комплексної судової транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи, та експертизи відео-, звукозапису №14095/14096 від 25.11.2025 - ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», у розмірі 21 204 (двадцять одна тисяча двісті чотири) гривні.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу №13732 від 05.11.2025 - ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», у розмірі 12 722 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу №13768 від 25.11.2025 - ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», у розмірі 12 722 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №13982 від 25.11.2025 – ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», у розмірі 14 842 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок дві) гривні, 80 копійок.
Скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.09.2025 на: мотоцикл «YAMAHA» іменний номер «KOVAL» та мотоцикл Suzuki GSR 600 державний номерний знак НОМЕР_5 , що зберігаються на території майдану тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, 107.
Речові докази:
- транспортний засіб мотоцикл «YAMAHA» іменний номер « НОМЕР_6 », з наявними пошкодженнями, що зберігається на території майдану тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, 107 – повернути власнику;
- транспортний засіб мотоцикл Suzuki GSR 600 державний номерний знак НОМЕР_5 , з наявними пошкодженнями, що зберігається на території майдану тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, 107 – повернути власнику;
- карту пам`яті, на якій зберігається відеозапис з камер відеоспостереження з АЗС ПП «Маршал» - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається, обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1