ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/13360/26
провадження № 2-о/753/504/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Комаревцевої Л.В., за участю секретаря судового засідання Солодуха В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту смерті її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Феодосії Автономної Республіки Крим.
Заявниця зазначила, що 11 червня 2026 року Керченським міським відділом запису актів цивільного стану так званого Міністерства юстиції Республіки Крим складено актовий запис про смерть № 170269910001101056002 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .
Оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України, а надані заявниці документи видані незаконно створеним органом і не можуть бути використані в загальному порядку для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України, заявниця просить установити відповідний факт у судовому порядку.
У заяві також зазначено, що причиною смерті були набряк легень, наслідки інфаркту мозкового, діабет та атеросклероз.
Встановлення факту смерті необхідне заявниці для проведення державної реєстрації смерті матері відповідно до законодавства України та отримання свідоцтва про смерть установленого зразка.
Заявниця ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, заперечень проти заяви та заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши заяву та додані до неї докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами, якщо встановлення факту смерті впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси, до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання заявника.
Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на відповідній території розглядаються невідкладно з дня надходження заяви до суду.
За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи у певний час чи про оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Згідно з ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону будь-які органи, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їхня діяльність вважаються незаконними, якщо такі органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Частиною 3 ст. 9 цього Закону встановлено, що будь-який акт, рішення чи документ, виданий такими органами або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації або розірвання шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Отже, документ, виданий на тимчасово окупованій території, не може підтверджувати законність діяльності створеного там органу та самостійно породжувати правові наслідки за законодавством України. Водночас відомості, які містяться у такому документі, можуть бути враховані судом як фактичні дані та оцінені разом з іншими доказами, якщо їх ігнорування призвело б до необґрунтованого обмеження прав громадянина.
Такий підхід узгоджується із загальними принципами захисту прав мешканців окупованих територій, відповідно до яких недійсність актів окупаційної влади не повинна застосовуватися на шкоду особам, коли йдеться про підтвердження фактів народження, смерті чи інших подій цивільного стану.
Судом установлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ця обставина підтверджується паспортом громадянина України заявниці та карткою платника податків, згідно з якими її РНОКПП - НОМЕР_2 .
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 убачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Керч Автономної Республіки Крим. Її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Отже, належність заявниці до членів сім`ї померлої та її право на звернення із заявою відповідно до ст. 317 ЦПК України підтверджені належним письмовим доказом.
Особа померлої підтверджується паспортом громадянина України, виданим на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Линтупи Поставського району Вітебської області, а також довідкою про присвоєння їй ідентифікаційного номера НОМЕР_4 .
Наявність у ОСОБА_2 паспорта громадянина України підтверджує її громадянство України. Зазначення в документі, виданому окупаційним органом, громадянства Російської Федерації не змінює належності особи до громадянства України та не спростовує відомостей офіційного документа України.
Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 год. 40 хв. Місцем смерті зазначено: місто Феодосія, Автономна Республіка Крим.
У свідоцтві зазначено, що актовий запис про смерть № 170269910001101056002 складено 11 червня 2026 року Керченським міським відділом запису актів цивільного стану так званого Міністерства юстиції Республіки Крим. 
Ті самі відомості щодо прізвища, імені та по батькові померлої, дати її народження, дати й місця смерті містяться у доданому витягу з актового запису про смерть. 
Паспорт померлої, свідоцтво про народження заявниці, свідоцтво про смерть та відомості актового запису узгоджуються між собою щодо ідентифікаційних даних особи. Матеріали справи не містять суперечливих відомостей стосовно факту, дати або місця смерті.
Суд бере до уваги свідоцтво та витяг із запису про смерть не як акти, що самостійно створюють правові наслідки в Україні, і не як визнання компетенції окупаційних органів, а виключно як джерела фактичної інформації, підтвердженої іншими письмовими доказами.
Наявні докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Феодосії Автономної Республіки Крим, Україна померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Феодосії Автономної Республіки Крим, Україна, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , причина смерті набряк легень. 
Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для проведення державної реєстрації смерті відповідно до законодавства України та отримання свідоцтва про смерть установленого зразка.
Додані свідоцтво про смерть та витяг з актового запису містять відомості про дату, час і місце смерті.
Лікарське свідоцтво про смерть, довідка закладу охорони здоров`я, висновок судово-медичного експерта або інший медичний документ, у якому були зазначені набряк легень, наслідки інфаркту мозкового, діабет та атеросклероз, додані до заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню.
Згідно з ч. 5 ст. 317 ЦПК України копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його проголошення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 317, 319 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 1, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити частково.
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Линтупи Поставського району Вітебської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Феодосії Автономної Республіки Крим, Україна, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , причина смерті набряк легень. 
Рішення в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.
Копію рішення невідкладно надіслати до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справу розглянуто без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Повний текст рішення виготовлено 18.06.2026

Суддя Л.В. Комаревцева