ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

справа № 691/1230/25 
провадження № 2/691/302/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Салій С.А. позовні вимоги підтримав та пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка, площею 1,8387 га, що розташована в межах Вільшанської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Право власності на вказаний будинок належало ОСОБА_3 , спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 якої, прийняв ОСОБА_4 , але не оформив спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2 , яка спадщину після померлого чоловіка прийняла, але не оформила спадкових прав на вказаний будинок. 
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Соколової О.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,8387 га.
Однак позивач отримав постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. 
Представник Вільшанської селищної ради у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. У вирішені спору поклався на розсуд суду.
Заслухавши доводи представника позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Вільшана Звенигородського (Городищенського) району Черкаської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
За життя нині покійна ОСОБА_2 заповіт не склала.
Нині покійна ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , батьком вказаний - ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Вільшана Звенигородського (Городищенського) району Черкаської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 .
За життя нині покійний ОСОБА_4 заповіту не склав.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Вільшана Звенигородського (Городищенського) району Черкаської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 . Заповіт нині покійна не склала.
ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , батьком вказаний - ОСОБА_6 .
Згідно інформації КП «ЧООБТІ» № 424 від 12.09.2024, станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано у КП «ЧООБТІ» кн. 1 реєстровий № 228 за ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право власності, виданого 20.11.1966 на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради від 10.11.1966 № 22.
За довідками Вільшанської селищної ради від 08.10.2024 № 17-14/547 та від 03.10.2024 № 02-34/332, згідно по господарської книги № 13 за 1983-1985 роки, домоволодіння по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 ; згідно даних будинкової книги для прописки громадян, ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті були зареєстровані та постійно проживали: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
За довідками Вільшанської селищної ради від 17.10.2024 за № 17-14/567 та № 17-14/566, 12.11.2004 № 3247, ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті були зареєстровані та постійно проживали: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Після його смерті ОСОБА_2 протягом шести місяців вступила в управління спадковим майном. ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті були зареєстровані та постійно проживали: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2005, зареєстрованого у реєстрі № 37, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, земельної ділянки, площею 1,84 га, що розташована на території Вільшанської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 1146, є ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Соколової О.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_2 . 
07.02.2017 приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу, Соколовою О.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після померлої ОСОБА_2 , на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,8387 га, кадастровий номер 7120355400:02:001:0135, розташованої у межах Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, що була передана померлій для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 473878 від 17.06.2005, виданого Городищенським районним відділом земельних ресурсів Черкаської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 17.06.2005 за № 010578000033.
ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .
Однак постановою державного нотаріуса Шполянської державної нотаріальної контори Курінного В.В. № 276/02-31 від 12.06.2025, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними спорудами.

Щодо застосування правових норм.
ОСОБА_3 , яка була власником домоволодіння АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому суд застосовує норми законодавства, чинного на той період, а саме ЦК УРСР 1963 року з відповідними змінами і доповненнями на час відкриття спадщини.
Статті 524, 529, 530 ЦК УРСР передбачали, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також у разі, коли спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого, як з боку батька так і з боку матері. 
Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.
Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Саме така позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 305/235/17. 
Таким чином син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, входив до кола першої черги спадкоємців за законом та прийняв спадщину у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, який був чинний на час відкриття спадщини. У такому ж порядку ОСОБА_2 прийняла спадщину після покійного чоловіка ОСОБА_4 .
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд застосовує норми ЦК України, який почав діяти з 01.01.2004. 
За загальним положенням про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом після покійної матері, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою, однак отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має змоги через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. 
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
За ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З огляду на вище викладене та оскільки позивач спадщину прийняв, однак не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст. 524, 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), ст. 328, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. 4, 11-13, 81, 206, 258, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд 
в и р і ш и в :

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, протягом 30 днів, з дня його проголошення. 

Суддя 	Л. В. Подорога