УХВАЛА

23 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/5254/24 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2026
у справі за позовом  ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь"
про визнання недійсними рішень загальних зборів; скасування наказу та поновлення на посаді директора; стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
1. У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" про:
- визнання недійсними рішень загальних зборів від 01.11.2024, оформлених протоколом №01/11 від 01.11.2024;
- скасування наказу №026/1-П від 01.11.2024 та поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь";
- стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01.11.2024 по дату винесення судового рішення.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" від 01.11.2024, оформлені протоколом №01/11 від 01.11.2024, прийняті з питань, не включених до порядку денного, а самі загальні збори скликані неуповноваженою особою.
3. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 22.04.2025 у справі №904/5254/24 відмовив у задоволенні позову. 
4. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 12.05.2026 залишив без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі №904/5254/24.
5. 15.06.2026 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2026 у справі №904/5254/24.
6. Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховним Судом встановлено, що її необхідно залишити без руху з таких підстав.
7. Відповідно до п.1 ч.1 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у ч.3 цієї статті.
8. За приписами ч.2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п.п.1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч.ч.1, 3 ст.310 цього Кодексу.
9. За приписами п.5 ч.2 ст.290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав). 
10. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК України в своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2026 у справі №904/5254/24 є наявність виключного випадку, передбаченого п.1 ч.2 ст.287 ГПК України. 
11. Скаржниця зауважує, що суди "повністю проігнорували позиції Верховного Суду щодо розмежування поняття "звільнення" та "припинення повноважень/тимчасове відсторонення" та підстави для скасування рішення загальних зборів, у випадку якщо на зборах було вирішено питання, якого не було в повідомленні про скликання таких зборів" та посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 08.06.2021 у справі №906/1336/19, постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №921/36/18, від 11.02.2020 у справі №914/484/19, від 06.08.2020 у справі №918/636/19, від 14.01.2021 у справі №911/3156/19, від 18.04.2024 у справі №924/560/23, від 16.07.2025 у справі №906/304/23, від 18.09.2025 у справі №910/8787/23, проте не наводить норму права/норми права, яка неправильно застосована/не застосована/порушена судами першої та/або апеляційної інстанцій послідовно та у взаємозв`язку із цими постановами. Тобто скаржниця чітко не вказала в якій саме постанові Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду міститься висновок щодо застосування конкретної норми права/норм права, яка неправильно застосована/не застосована/порушена судами, який не врахований судом/судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень. 
12. Наведене є порушенням вимог, встановлених ст.290 ГПК України, щодо належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК України. 
13. Верховний Суд звертає увагу, що у разі визначення підставою для відкриття касаційного провадження наявність виключного випадку, передбаченого п.1 ч.2 ст.287 ГПК України, скаржник повинен чітко вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
14. Згідно із ч.2 ст.292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
15. Відповідно до приписів ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абз.2 ч.1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до ст.6 цього Кодексу.
16. З урахуванням наведеного, касаційна скарга ОСОБА_1 залишається без руху на підставі ч.2 ст.292 ГПК України із наданням скаржниці строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом уточнення яку саме норму/норми права (пункт, частину, статтю) невірно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, висновок щодо застосування якої/яких міститься у наведених скаржницею постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 08.06.2021 у справі №906/1336/19, постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №921/36/18, від 11.02.2020 у справі №914/484/19, від 06.08.2020 у справі №918/636/19, від 14.01.2021 у справі №911/3156/19, від 18.04.2024 у справі №924/560/23, від 16.07.2025 у справі №906/304/23, від 18.09.2025 у справі №910/8787/23, який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
17. Згідно із ч.4 ст.174 та ч.2 ст.292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
18. Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 залишається без руху, Верховний Суд наразі не розглядає клопотання про розгляд справи за участю представника скаржниці в режимі відеоконференції.
Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2026 у справі №904/5254/24 залишити без руху.
2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О. Кібенко