РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/20802/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	ІНФОРМАЦІЯ_1 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, 	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду через свого представника з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 / відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» інформації про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» інформацію про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за наявними документами.
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначила, що рішенням військово-лікарської комісії (далі – ВЛК) від 09.09.1987 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що 15.10.1990 внесено відомості у розділ VIII належного йому військового квитка. Разом з тим, у подальшому позивач виявив у мобільному застосунку Міністерства оборони України «Резерв+», що він знаходиться на обліку у відповідача як військовозобов`язаний. Пояснила, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Рівнеобленерго» (далі – ПрАТ «Рівнеобленерго»), яке листом від 30.09.2025 повідомило ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно того факту, що позивач виключений з військового обліку (за станом здоров`я) та не підлягає повторному медичному огляду ВЛК і мобілізації, як і не повинен оновлювати дані чи виконувати інші обов`язки, пов`язані з військовим обов`язком. У зв`язку з цим, ПрАТ «Рівнеобленерго» просило відповідача відкоригувати дані в системі «Оберіг» згідно з військово-обліковим документом позивача, а саме внести до Реєстру актуальні дані про виключення ОСОБА_1 з військового обліку. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився вчинити такі дії, покликаючись на відсутність технічної можливості виключити ОСОБА_1 з військового обліку. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з військового обліку, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 17.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/20802/25 та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суду відповідачу встановлено, зокрема, строк для подання відзиву на позовну заяву.
В межах визначеного судом строку відповідач відзиву не надав і про причини такого суд не повідомив. Тому, з метою офіційного з`ясування всіх обставин даної справи, ухвалою суду від 07.04.2026 у ІНФОРМАЦІЯ_3 витребувано додаткові докази по справі.
На виконання вказаної ухвали суду, 22.04.2026, з використанням підсистеми «Електронний суд», ІНФОРМАЦІЯ_2 подав відзив на позовну заяву, до якого долучив витребовувані судом додаткові докази по справі. За змістом відзиву представник відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. В обґрунтування своїх заперечень вказала, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 17.02.2023, взятий на військовий облік військовозобов`язаних автоматично системою АІКС «Оберіг» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів як такий, що зареєстрований на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з відомостями згаданої системи, 22.05.2024 позивач уточнив свої персональні та облікові дані у визначений законом строк, чим підтвердив факт свого перебування на військовому обліку та обізнаність із відповідним правовим статусом. Представник відповідача стверджує, що зазначені дії вчинені позивачем усвідомлено та добровільно, без заявлення будь-яких заперечень щодо законності його перебування на військовому обліку чи наявності у нього відповідних обов`язків як військовозобов`язаного, що свідчить про відсутність підстав для його виключення з військового обліку. При цьому зауважила, що сам по собі запис у військовому квитку не є безумовною підставою для автоматичного виключення особи з обліку, без внесення відповідних відомостей до облікових документів та державних реєстрів. Крім того, повідомила, що у період з 26.02.2024 до 31.03.2025 ОСОБА_1 був автоматично заброньований засобами АІКС «Оберіг» як працівник ПрАТ «Рівнеобленерго», а з 27.02.2026 повторно заброньований як військовозобов`язаний працівник цього товариства. Наведене, на переконання представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , прямо спростовує твердження позивача про наявність підстав для його виключення з військового обліку, позаяк бронювання можливе виключно щодо осіб, які перебувають на такому обліку і мають статус військовозобов`язаного. Окрему увагу представник відповідача звернула на те, що 02.03.2026 ОСОБА_1 самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 , сформував направлення на проходження ВЛК, за результатами якої визнаний придатним до військової служби. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що перебування позивача на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам національної безпеки в умовах воєнного стану, а заявлені ним позовні вимоги фактично спрямовані на ухилення від виконання конституційного обов`язку. У зв`язку з цим, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
В силу приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши наявні у справі матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду й вирішення спору по суті, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, якого рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_7 ) від 15.10.1990 визнано непридатним до військової служби за гр. І ст. 15б, 36а Розкладу хвороб (наказ МО СРСР від 09.09.1987 №260) та таким, що не підлягає повторному огляду, з виключенням з військового обліку, що підтверджується копією належного позивачу військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 21.12.1990 ІНФОРМАЦІЯ_7 (аркуші 26, 32), і копією облікової картки від 25.12.2025 (пункт 13) до вказаного військового квитка (а.с.27-37; 63-64).
Крім того, зі змісту вказаних документів судом установлено, що: з урахуванням висновку ВЛК про непридатність до військової служби, з 10.12.1990 позивача зараховано у запас (пункт 15 облікової картки; пункт 9 військового квитка); з 15.01.1991 – прийнято на облік ІНФОРМАЦІЯ_8 (розділ VIII військового квитка); з 17.02.2023 – «поставлений на військовий облік ДМС» ІНФОРМАЦІЯ_3 (розділ VI облікової картки).
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІКС «Оберіг»), 22.05.2024, з використанням мобільного застосунку Міністерства оборони України «Резерв+», ОСОБА_1 здійснив звірку своїх контактних (військово-облікових) даних, що не заперечується представником позивача за змістом позовної заяви (а.с.65). 
ОСОБА_1 працює на посаді електромонтера з експлуатації електролічильників IV гр.кв. ПрАТ «Рівнеобленерго», у зв`язку з чим у період з 30.09.2024 до 31.03.2025 його було автоматично заброньовано засобами АІКС «Оберіг» (а.с.66).
23.09.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 скеровано директору ПрАТ «Рівнеобленерго» розпорядження №1344/14991 щодо здійснення оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який працює у ПрАТ «Рівнеобленерго», про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення персональних даних, забезпечивши його прибуття за адресою цього ТЦК та СП 29.09.2025 о 09:00 год. Про результати виконання розпорядження зобов`язано поіфнормувати до 29.09.2025 (а.с.61).
У відповідь на вказане розпорядження, ПрАТ «Рівнеобленерго» листом від 30.09.2025 №41-31/7456 повідомило начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 про неможливість виконання цього організаційно-розпорядчого документа, «так як Товариство отримало розпорядження 29.09.2025 о 15 год 20 хв, про що свідчить реєстр отриманої кореспонденції ПрАТ «Рівнеобленерго»». У цьому ж листі Товариство просило відповідача відкоригувати в АІКС «Оберіг» дані стосовно позивача згідно з належним йому військово-обліковим документом, а саме внести відомості про його виключення із військового обліку (а.с.67).
07.10.2025, з метою захисту прав та законних інтересів позивача, адвокатом Альоновою М.Б. подано до ІНФОРМАЦІЯ_3 адвокатський запит, у якому представник позивача просила надати їй інформацію стосовно прийнятого відповідачем рішення за результатами розгляду згаданого вище листа ПрАТ «Рівнеобленерго», а також надати їй копію довідки про відмову чи надання відстрочки ОСОБА_1 (а.с.8).
Розглянувши лист ПрАТ «Рівнеобленерго», ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відповідь у формі листа від 13.10.2025 за №1344/15949, за змістом якого, зокрема, вказав, що згідно з відомостями АІКС «Оберіг», ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 22.05.2024 позивач здійснив уточнення своїх персональних даних через електронний кабінет військовозобов`язаного, під час якого вказав адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , а отже йому було відомо про перебування на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 ; за інформацією з АІКС «Оберіг», ОСОБА_1 був заброньований за запитом ПрАТ «Рівнеобленерго» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №76 на період з 30.09.2024 до 31.03.2025; враховуючи абзац четвертий пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, на даний час відсутня технічна можливість виключити позивача з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).
У свою чергу, відповідаючи на адвокатський запит представника позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 13.10.2025 №1344/196/ВихЗПІ повідомив адвокату про надання ПрАТ «Рівнеобленерго» відповіді на лист від 30.09.2025, а також про те, що заява ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходила (а.с.94).
Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, представник позивача звернулася до суду з цим позовом з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Стаття 17 Конституції України в частинах першій та другій встановлює, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до частини першої статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. 
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України і триває дотепер.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Ключовими питаннями, які підлягають вирішенню судом в межах розгляду цього адміністративного спору, є обґрунтованість перебування позивача на військовому обліку військовозобов`язаних у відповідача, враховуючи висновок ВЛК про його непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, а також правомірність невнесення відповідачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення позивача з такого обліку.
В контексті наведеного суд враховує, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі – Закон №2232-XII).
Так, статтею 1 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина перша).
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга).
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина третя).
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома).
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема, військовозобов`язані – особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку (…) (частина дев`ята).
Частиною десятою статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (…) для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (…);
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до частини восьмої статті 2 Закону №2232-XII, виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
При цьому, в частині чотирнадцятій цієї ж статті закріплено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Матеріалами справи підтверджено, що з огляду на приписи абзацу другого частини десятої статті 1 Закону №2232-ХІІ (набрали чинності 18.05.2024), 22.05.2024 ОСОБА_1 здійснив уточнення (звірку) своїх персональних (військово-облікових) даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (з використанням мобільного застосунку Міністерства оборони України «Резерв+»), за наслідками чого ним виявлено факт свого перебування на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 , незважаючи на наявність рішення ВЛК від 15.10.1990 про його непридатність до військової служби (за станом здоров`я) з виключенням з військового обліку.
Вважаючи вказані обставини результатом неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів актуальних даних про статус позивача, представник останнього стверджує, що повторне взяття позивача на військовий облік погіршує його існуюче становище та свідчить про обмеження його конституційних прав і свобод.
Водночас, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 у відзиві на позовну заяву вказує, що позивач з 17.02.2023 взятий на військовий облік військовозобов`язаних автоматично системою АІКС «Оберіг» як такий, що зареєстрований на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Оцінюючи наведені вище твердження та фактичні обставини, суд звертає увагу, що загальні правила військового обліку регламентовано нормами статті 33 Закону №2232-XII, за якими військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та розвідувальних органів України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами (підрозділами) Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, розвідувальними органами України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок №1487), пунктом 2 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У пункті 3 Порядку №1487 закріплено, що основною метою ведення військового обліку є визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. 
А пунктом 5 цього Порядку передбачено, з метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – система військового обліку), яка являє собою сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.
При цьому, головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 16 Порядку №1487, персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Персонально-первинний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. У селах та селищах, а також у містах ведення такого обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Положення аналогічного змісту закріплені також у статті 34 Закону №2232-XII.
Підпунктом 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) установлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (…).
Відповідно до пунктів 14, 15, 54 Порядку №1487 (у редакції, чинній станом на дату повторного взяття позивача на військовий облік відповідачем – 17.02.2023), військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).
За умови запровадження інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»:
- взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості про яких наявні та актуалізовані (верифіковані) в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за умови дотримання ними правил військового обліку здійснюється на підставі відомостей про декларування, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб в електронній формі, надісланих органами, що здійснюють реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб (далі - органи реєстрації) через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- відомості про декларування / зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надіслані органом реєстрації через єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є підставою для взяття особи на військовий облік або зняття з військового обліку районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, органом СБУ, підрозділом Служби зовнішньої розвідки.
Органи реєстрації, зокрема: 
- здійснюють реєстрацію / зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів з урахуванням вимог щодо реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 16);
- надсилають щомісяця до 5 числа до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки повідомлення про декларування / реєстрацію (зняття із задекларованого / зареєстрованого) місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 17);
- повідомляють про задеклароване / зареєстроване місце проживання (перебування) призовників, військовозобов`язаних та резервістів на запити районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 18).
Відомості з реєстрів територіальних громад щодо декларування / реєстрації / зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів отримуються Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів із відомчої інформаційної системи ДМС у порядку електронної інформаційної взаємодії.
Комплексний аналіз наведених вище положень Порядку №1487 дає суду підстави для висновку, що з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, запровадженням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації законодавцем внесено зміни до правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів з метою покращення якості такого обліку, підвищення його достовірності та повноти, а також забезпечення можливості визначення реального (фактичного) військового резерву людських ресурсів держави, необхідного для виконання її найважливіших функцій – захисту суверенітету і територіальної цілісності України. Однією з таких змін стало, зокрема, запровадження електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відомчою інформаційною системою ДМС (Державної міграційної служби України) в частині відомостей про декларування / реєстрацію / зняття із задекларованого / зареєстрованого місця проживання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, а також встановлення для органів реєстрації обов`язку надсилати щомісяця до 5 числа до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повідомлення про вказані факти.
Згідно з відомостями паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 04.06.1997 Дубнівським РВ УМВС України в Рівненські області, з 26.06.2003 місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-5), тобто на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправності у діях відповідача, пов`язаних із повторним взяттям позивача 17.02.2023 на військовий облік військовозобов`язаних Дубенського району Рівненської області за наслідками електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів і відомчою інформаційною системою ДМС, відомості про що містяться в обліковій картці ОСОБА_1 від 25.12.2025 до належного йому військового квитка серії НОМЕР_1 .
При цьому, суд критично оцінює твердження представника позивача про те, що «повторне взяття на військовий облік позивача, який вже був виключений з обліку остаточно в 1990 році, на підставі «нових законів» є дією, яка погіршує його існуюче становище та буде обмеженням його конституційних прав і свобод», та звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа №1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із набранням чинності і з моментом втрати ним юридичної сили.
За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (роблять винятки із загальних і спеціальних).
На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами відносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.
Внесення змін до законодавства, яке призводить до погіршення становища особи, може суперечити принципу незворотності дії закону в часі (статті 58 Конституції України), якщо йдеться про ретроспективну дію закону.
Однак, у даному випадку йдеться не про кримінальну або адміністративну відповідальність особи, а про поновлення військового обліку, що регулюється спеціальним законодавством.
Суд наголошує, що законодавець має право змінювати критерії (правила) військового обліку, якщо це відповідає інтересам держави.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації законодавцем змінено правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема, шляхом прийняття Порядку №1487. Метою таких змін було визначення (розширення) дійсного кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок і які мають досвід проходження військової служби та можуть бути використані для доукомплектування Збройних Сил України, тобто визначення (збільшення) мобілізаційного ресурсу держави.
Крім того, суд звертає увагу на суперечливий характер відомостей (даних), які містяться у належному ОСОБА_1 військовому квитку серії НОМЕР_1 , зокрема про те, що 15.10.1990 позивача було знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_9 з виключенням з такого (як непридатного до військової служби) (розділ VIII); 21.12.1990 – зараховано в запас ІНФОРМАЦІЯ_10 (пункт 9), а 15.01.1991 – прийнято на облік вже до ІНФОРМАЦІЯ_11 (розділ VIII).
Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 у справі №280/2880/24 зазначив, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. З аналізу положень Закону №2232-ХІІ висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час, зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних (пункти 37, 39 вказаної постанови).
В силу частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування таких норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Наведені вище невідповідності, на переконання суду, могли послугувати самостійною підставою того, що за результатами звірки персональних (військово-облікових) даних, здійсненої позивачем 22.05.2024 через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, його статус (категорія обліку) відобразився як «військовозобов`язаний».
За приписами пункту 79 Порядку №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які, зокрема, визнані непридатними до військової служби; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
А пунктом 81 Порядку №1487 визначено, що взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.
Особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII (далі – Закон №1951-VIII; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 
1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 
2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 
3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (стаття 2 Закону №1951-VIII).
У свою чергу, основними засадами ведення Реєстру визначені, зокрема, обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункти 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів регламентовані статтею 9 Закону №1951-VIII, за якою призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом покладено на відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки також згідно із Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.
Враховуючи наведене, ІНФОРМАЦІЯ_2 є органом військового управління, на якого законодавцем покладено обов`язок ведення Реєстру та забезпечення актуалізації його бази даних в частині призовників, військовозобов`язаних і резервістів, місце проживання яких зареєстровано / задекларовано на території Дубенського району Рівненської області.
А тому, ОСОБА_1 , виявивши невідповідність між даними Реєстру та записами належного йому військового квитка, мав право звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у порядку, встановленому адміністратором Реєстру, із мотивованою заявою щодо неправомірного включення до Реєстру записів про нього та/або виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази здійснення (подання / реєстрації / відмови у реєстрації) такого звернення позивачем або його представником / адвокатом на адресу відповідача у період після уточнення ним своїх облікових даних через мобільний застосунок «Резерв+» (після 22.05.2024), а отже позивач не скористався правом, наданим йому статтею 9 Закону №1951-VIII.
Натомість, як установлено судом із матеріалів справи, ОСОБА_1 працює на посаді електромонтера з експлуатації електролічильників IV гр. кв. ПрАТ «Рівнеобленерго» та у період з 30.09.2024 до 31.03.2025 був заброньований засобами АІКС «Оберіг» (а.с.66).
З аналізу судом змісту положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини між сторонами цієї справи, установлено, що процедура бронювання на період мобілізації та на воєнний час передбачена саме для громадян України, віднесених до категорії обліку «військовозобов`язані» та які працюють або проходять службу на відповідних посадах у державних органах, критично важливих підприємствах, установах тощо, про що також зазначила представник відповідача у поданому нею відзиві на позовну заяву. 
Частиною другою статті 35 Закону №2232-XII визначено, що на спеціальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані, заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час.
Отже, у період з 30.09.2024 до 31.03.2025 позивач не лише мав статус військовозобов`язаного, про який йому було достеменно відомо, а й користувався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як працівник критично важливого підприємства та перебував на спеціальному військовому обліку.
Що стосується листа ПрАТ «Рівнеобленерго» від 30.09.2025 №41-31/7456, надісланого ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою приведення наявних у Реєстрі даних щодо ОСОБА_1 у відповідність до відомостей належного йому військового квитка, то суд звертає увагу, що правом на звернення до відповідного органу ведення Реєстру, зокрема територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про призовника / військовозобов`язаного / резервіста та/або виправлення недостовірних відомостей Реєстру Закон №1951-VIII наділив саме вказаних осіб (їх уповноважених представників), а не роботодавця (керівника) такої особи. Останній, у свою чергу, приписами Порядку №1487 зобов`язаний здійснювати саме періодичне звіряння списків персонального військового обліку із записами у військово-облікових документах працівників та, у разі виявлення розбіжностей, повідомляти про це відповідний орган ведення Реєстру у встановлених порядку і строк.
Поряд з тим, відповідаючи на згаданий вище лист ПрАТ «Рівнеобленерго», ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 13.10.2025 №1344/15949 повідомив про відсутність технічної можливості виключити позивача з військового обліку військовозобов`язаних, покликаючись при цьому на норми пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (а.с.10).
Надаючи правову оцінку вказаним вище доводам, суд враховує, що на виконання частини тринадцятої статті 2 Закону України №2232-XII, з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі – Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі – ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд військовослужбовців та військовозобов`язаних, зокрема, з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії чи протоколом засідання штатної ВЛК.
Згідно з пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: 
- Центральна військово-лікарська комісія (далі – ЦВЛК); 
- ВЛК регіону.
У підпункті 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І вказаного Положення).
У свою чергу, нормами пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402 регламентовано, що на ВЛК регіону покладається, зокрема, організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення (…).
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Відповідно до пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) (пункт 1.2 глави 1 розділу ІІ цього Положення).
Крім того, пунктом 3.8 глави 3 розділу II Положення №402 передбачено, що постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. 
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення) (…).
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення), постанови про тимчасову непридатність оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_13 та ІНФОРМАЦІЯ_14 . Електронний документ, яким оформлена постанова (свідоцтво про хворобу або довідка ВЛК), направляється в цей же строк на перевірку через ІКС. Перевірка здійснюється у п`ятиденний строк з дня надходження всіх документів.
Після перевірки ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_13 та ІНФОРМАЦІЯ_14 та у разі відсутності помилок електронні документи з постановами ВЛК про непридатність до військової служби направляються через ІКС до штатних ВЛК відповідно до адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи. Інші документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) направляються до відповідних штатних ВЛК не пізніше наступного дня після закінчення перевірки.
Після затвердження постанови, протокол засідання штатної ВЛК передається з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня після затвердження.
Пунктами 22.6, 22.7 глави 22 розділу II цього Положення визначено, що свідоцтво про хворобу в мирний час складається, зокрема, на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби.
Свідоцтво про хворобу під час дії особливого періоду складається, зокрема, на всіх військовослужбовців та військовозобов`язаних, визнаних непридатними до військової служби, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (крім випадків, передбачених пунктом 18.8 глави 18 розділу II цього Положення).
У свою чергу, пунктом 22.8 глави 22 розділу II Положення №402 установлено, що свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню:
а) у мирний час: 
на генералів (адміралів), військовослужбовців запасу та у відставці, які оглянуті згідно з пунктом 3.13 розділу II Положення; на всіх осіб, які оглянуті у НВМКЦ «ГВКГ»; на військовослужбовців та членів їх сімей, за наявності медичних протипоказань до направлення за кордон - ЦВЛК;
на всіх військовослужбовців, членів їх сімей, курсантів, ліцеїстів - ВЛК регіону;
б) під час дії особливого періоду:
на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону.
З наведеного висновується, що під час дії особливого періоду (воєнного стану) підставою для виключення з військового обліку військовозобов`язаного, визнаного непридатним до військової служби за результатами медичного огляду ВЛК, є виключно постанова ВЛК районного / міського ТЦК та СП, оформлена свідоцтвом про хворобу, яке підлягає розгляду і затвердженню ВЛК регіону.
Повертаючись до обставин даної справи, суд відзначає, що єдиною підставою для звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 із вимогою про внесення змін до бази даних Реєстру щодо ОСОБА_1 , а саме про виключення його з військового обліку у зв`язку із визнанням непридатним до військової служби за рішенням ВЛК від 15.10.1990, слугували відомості (записи) належного позивачу військово-облікового документа [військового квитка серії НОМЕР_1 від 21.12.1990], що суперечить вимогам пункту 3.8 глави 3, пунктів 22.6 - 22.8 глави 22 розділу ІІ Положення №402 (станом на час розгляду відповідачем листа-звернення від роботодавця позивача).
Таким чином, оскільки позивач не отримав постанови ВЛК районного / міського ТЦК та СП, оформленої свідоцтвом про хворобу, затвердженим ВЛК регіону, що є підставою для виключення з військового обліку військовозобов`язаних під час дії особливого періоду, то відповідач, розглянувши лист-звернення ПрАТ «Рівнеобленерго» від 30.09.2025, правомірно відмовив у задоволенні викладених у ньому вимог.
У постанові від 17.04.2019 у справі №342/158/17 Верховний Суд вказав, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Стороною позивача не доведено, що станом на день звернення до відповідача із вимогою про внесення змін до облікових даних ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів останній пройшов визначену Положенням №402 процедуру медичного огляду ВЛК та отримав документи (свідоцтво про хворобу), що засвідчують його непридатність до військової служби та зумовлюють виключення з військового обліку, а відтак у ІНФОРМАЦІЯ_15 були відсутні визначені законом підстави для здійснення щодо позивача відповідних юридично-значимих дій. 
Наведене свідчить про безпідставність та необґрунтованість доводів сторони позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача в межах спірних правовідносин, а тому правові підстави для задоволення судом позовних вимог у вказаній частині відсутні.
Аналізуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача внести до Реєстру інформацію про виключення позивача з військового обліку за наявними документами, суд звертає увагу на її похідний характер від основної позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, підставність та обґрунтованість якої спростовані у ході розгляду справи по суті. Наведене є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині.
Поряд з тим, з матеріалів справи судом установлено, що 24.02.2026 щодо ОСОБА_1 сформовано направлення №6690144 на проходження ВЛК для визначення ступеня його придатності до військової служби на базі закладу охорони здоров`я КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Здоров`я»» Дубенської міської ради, з визначенням дати початку такого огляду – 25.02.2026 (а.с.95).
За наслідками проведення медичного огляду ВЛК позивача, позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 прийнято постанову ВЛК, оформлену Довідкою ВЛК від 02.03.2026 №2026-0302-1314-3890-3 (далі – Довідка ВЛК), на підставі якої рядового (запасу) ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби, опис діагнозу: здоровий (а.с.97).
Вказана довідка складена за формою додатку 4 до Положення №402 та містить усі необхідні записи, підписи й реквізити, які обумовлюють чинність (дійсність) цього документа (у розумінні вказаного Положення), а відображені у ній відомості узгоджуються з даними Реєстру (а.с.96). 
Водночас, стороною позивача не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів на підтвердження непридатності ОСОБА_1 до військової служби (за станом здоров`я) станом на час розгляду й вирішення судом цієї справи.
Крім цього, наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що, керуючись Порядком бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 №45, 27.02.2026 ПрАТ «Рівнеобленерго» звернулося до ІНФОРМАЦІЯ_3 із листом №41-42/2311 про бронювання військовозобов`язаних працівників Товариства, а саме ОСОБА_1 , до якого [листа] долучило повідомлення від 24.02.2026 №617 про зарахування позивача на спеціальний військовий облік (а.с.98, 99).
На підставі згаданих вище листа і повідомлення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_16 прийнято рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а саме бронювання на період з 26.02.2026 до 26.02.2027, відомості про що відображено в АІКС «Оберіг» (а.с.66).
Також суд враховує, що згідно з відомостями електронного військово-облікового документа позивача, сформованого ним 01.04.2026 через мобільний застосунок Міністерства оборони України «Резерв+», рядовий ОСОБА_1 , ВОС 999097, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 ; має відстрочку до 26.02.2027, тип відстрочки – бронювання; дата ВЛК – 02.03.2026, постанова ВЛК – придатний; дата останнього уточнення даних – 03.03.2026 (а.с.38).
Абзацом першим пункту 22 Порядку №1487 передбачено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону №2232-XII.
У свою чергу, положеннями частини шостої статті 37 Законом №2232-XII визначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом;
6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів «й» або «к» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що перелік підстав для виключення військовозобов`язаних з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки є чітко регламентованим і вичерпним. При цьому, однією з таких підстав є визнання військовозобов`язаних непридатними до військової служби за результатами проходження ними медичного огляду ВЛК, порядок та особливості проведення якого визначені нормами Положення №402. 
У той же час, наявними у справі матеріалами достеменно підтверджено, що ОСОБА_1 з 17.02.2023 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 22.05.2024 позивач самостійно уточнив свої персональні дані через електронний кабінет військовозобов`язаного (мобільний застосунок «Резерв+»); у періоди з 30.09.2024 до 31.03.2025 та з 26.02.2026 по даний час перебуває на спеціальному військовому обліку та має відстрочку від призову під час мобілізації, а 02.03.2026 пройшов медичний огляд ВЛК, за результатами якого Довідкою ВЛК його визнано придатним до військової служби.
Отже, станом на час розгляду й вирішення судом спірних правовідносин в межах даної справи відсутні визначені Законом №2232-XII підстави для виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних, відповідальність за ведення якого, у цьому випадку, покладено на відповідача.
Викладене свідчить про необґрунтованість означеної вище позовної вимоги, а тому така не підлягає задоволенню судом.
Інші доводи та аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи по суті. 
Положеннями частини першої статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Також, згідно з пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За правилами частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З огляду на усе вищевикладене, зважаючи на наявні у матеріалах справи докази та встановлені у ході судового розгляду справи обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій в межах спірних правовідносин, пов`язаних зі взяттям і веденням військового обліку щодо позивача як військовозобов`язаного в умовах дії правового режиму воєнного стану та загальної мобілізації. Натомість, доводи та аргументи представника позивача, якими остання обґрунтовувала заявлені позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Оскільки за наслідками вирішення справи по суті суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 12 травня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_17 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 

Суддя       С.А. Борискін