Номер провадження 3/754/583/26
Справа №754/1072/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

21 квітня 2026 року місто Київ
Суддя Деснянського районного суду міста Києва Салайчук Т.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

ВСТАНОВИВ:
Відносно ОСОБА_1 16.01.2026 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 845258, згідно якого 03.11.2025 приблизно о 19 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр. Романа Шухевича, 12 у магазині «Аврора», ОСОБА_1 таємно викрав з полиць магазину зарядний пристрій Power Bank «KiGo» 10000 мАh10+ у кількості 2 шт вартістю 332,50 грн. за 1 шт на загальну суму 665,00 грн без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. При надходженні справи до суду явка особи не була забезпечена службовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся судовими повістками, які надсилались за місцем його проживання. З метою належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, за телефоном останнього надсилались повідомлення, які програмним забезпеченням мессенджерів визначенні, як «доставлені» до абонента. Також ОСОБА_1 викликався повідомленням про розгляд справи відносно нього на сайті «Судова влада». 
Крім того, постановами суду від 09.03.2026 та 31.03.2026 ОСОБА_1 піддано приводу у судове засідання, виконання якого покладено на Управління патрульної поліції в м. Києві працівники якого складали протокол про адміністративне правопорушення. Однак вказані постанови не виконано та ОСОБА_1 не доставлено в судове засідання.
Окрім цього, у призначене судове засідання не з`явився представник потерпілого (магазину «Аврора»), про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином поінформований про дату та час розгляду справи.
При цьому рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року визначено, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З метою забезпечення розумних строків розгляду, суддя вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілого та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи що, судом вжито всіх заходів, щодо забезпечення представнику потерпілого та ОСОБА_1 можливості приймати участь у судовому засіданні, однак вони не скористалися зазначеним правом та суд про причини своєї неявки не повідомили.
При вирішенні справи, суддя виходить з достатності наявних матеріалів для розгляду у визначеному порядку протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняття обґрунтованого і законного рішення.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: перелік викрадених товарів, із зазначенням їх ціни, заява про вчинення крадіжки, зобовязання ОСОБА_2 з`явитися до суду на розгляд справи, відомості з бази даних "Армор", та відеозапис із нагрудних камер працівників поліції.
Дослідивши матеріали справи, суд робить висновок, що долучені до протоколу докази не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Зокрема, попередній перелік товарів від 03.11.2025 та заява керуючої магазином ОСОБА_3 від 16.01.2026 самі собою не доводять факту вчинення крадіжки саме цією особою. До того ж уповноважена особа магазину «Аврора» за викликом суду не з`явилася та жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 не подала.
На долученому до матеріалів справи відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції не зафіксовано факту чи події крадіжки. На відео відображено лише спілкування поліцейських із невідомим чоловіком та оголошення йому протоколу, з яким він погоджується. Водночас ця особа не надає жодних пояснень щодо вчинення правопорушення. Крім того, на відеозаписі не зафіксовано факту вилучення у цього чоловіка предметів крадіжки (двох зарядних пристроїв Power Bank). При цьому відеозаписи з камер спостереження самого магазину «Аврора», які могли б об`єктивно зафіксувати подію та особу правопорушника, до матеріалів справи не долучено.
Особу чоловіка на відеозаписі не встановлено, а у матеріалах справи відсутні будь-які документи (копія паспорта тощо), які б посвідчували особу ОСОБА_1 та ідентифікували його як людину, з якою спілкувалися працівники поліції. Також матеріали справи не містять жодних письмових пояснень ОСОБА_1 чи свідків, які б підтверджували факт крадіжки.
Суд також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено 16.01.2026 - через понад два місяці після подій, які інкримінуються ОСОБА_1 (03.11.2025), що також ставить під сумнів повноту зібраних доказів, достовірність зафіксованих обставин.
Отже, у матеріалах справи відсутні об`єктивні, незалежні та достатні докази, які б у своїй сукупності беззаперечно підтверджували як сам факт вчинення правопорушення, так і причетність до нього ОСОБА_1 .
Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду. 
Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
До провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. На цьому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України».
Необхідність застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення констатована і у постанові Верховного Суду у справі 463/1352/16-а від 08.07.2020, згідно з якою у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
У справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Наявні у матеріалах справи докази дозволяють стверджувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.
Зазначені обставини, з урахуванням раніше наведених положень закону і оцінки доказів, вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тарас САЛАЙЧУК