Справа № 541/2489/25
Номер провадження 2/541/88/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

25 червня 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Морозовської О.А.,
за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача, адвоката Литовченка Р.В., 
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача, адвоката Ткаченко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області, Виконавчий комітет Машівської селищної ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,
встановив:
26 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області, Виконавчий комітет Машівської селищної ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Позивач мотивувала позов тим, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син постійно проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , позивач самостійно утримує та виховую його. Син навчається в 3 класі опорного закладу загальної середньої освіти Селещинський ліцей Машівської селищної ради Полтавської області. Відповідач ОСОБА_2 з 2021 року проживає окремо. Відповідач з 2023 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.05.2021 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Аліменти відповідач не сплачує. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизначених норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не відвідує сина. Весь свій час відповідач витрачає виключно на себе. Вихованням та утриманням дитини займається позивач. Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує разом з дитиною дитячого лікаря та жодних інших закладів, в тому числі розважального чи виховного напрямку. Все вищезазначене, на думку позивача, свідчить, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивач має постійне місце для проживання з дитиною, за адресою: АДРЕСА_1 , належні умови для проживання дитини. Позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_1 . Чоловік позивачки має постійну роботу та дохід, з турботою ставиться до дитини. Дитина влаштована у шкільний заклад, гарно характеризується керівництвом закладу. Позивач просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 червня 2025 року визначено головуючого суддю Третяка О.Г.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 червня 2025 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 25 липня 2025 року, встановлено відповідачу строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву та заперечень, а позивачу строк для подачі до суду відповіді на відзив.
25 липня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав є необґрунтованою, не підтверджена ні нормами матеріального права, ні необхідними доказами, а тому відповідач категорично заперечує проти її задоволення виходячи з нижчевикладеного. 
В поданій до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області позовній заяві ОСОБА_1 не підтверджує необхідність позбавлення відповідача батьківських прав необхідними доказами та не наводить мотивів, які б свідчили про наявність підстав для позбавлення батьківських прав щодо спільного малолітнього сина сторін – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач, звертає увагу суду, що саме позивачка була ініціатором розірвання шлюбу, що підтверджується Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.06.2021 року у справі № 541/1082/21, доданим нею в якості додатку до позовної заяви. Відповідач натомість, на протязі майже чотирьох років після розірвання шлюбу намагався зв`язатися з позивачкою, бачитися та спілкуватися з сином, дізнавався про його фізичний та психологічний стан, про його розвиток, проявляв зацікавленість щодо його способу життя, однак позивачка або ігнорувала його телефонні дзвінки або принижувала його. Будь-якими способами та засобами чинила перешкоди у спілкуванні та побаченні відповідача з його сином. Відповідач, будь-якими силами намагався відновити спілкування та зустрічі із сином – ОСОБА_3 .
З цією метою відповідачем було подано заяву до органу опіки та піклування про визначення способу його участі у вихованні його сина. 08 липня 2021 року Рішенням виконавчого комітету Кобеляцької міської ради «Про затвердження висновку щодо визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 » було затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі батька, ОСОБА_2 , 1988 року народження, у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2017 року народження. Як зазначено у висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька, ОСОБА_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : «На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради батько повідомив, що у нього з матір`ю дитини, ОСОБА_4 , виник спір щодо його участі у вихованні сина. З метою розв`язання цього спору, ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування Кобеляцької міської ради щодо встановлення графіку його побачень з дитиною. Також батько зауважив, що бажає брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіку спілкування: кожні вихідні місяця. Мати дитини на засіданні комісії повідомила, що не заперечує проти побачень батька із сином» та виконавчий комітет Кобеляцької міської ради вважає за доцільне: 1. Рекомендувати батьку, ОСОБА_2 , брати участь у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до графіку спілкування: кожні вихідні місяця з 08.00 годин суботи до 15.00 годин неділі за місцем проживання батька без присутності матері за умови: - Дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки установлених для дітей даного віку; - Задовільного стану здоров`я дитини; - Попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною та повідомлення про місцезнаходження дитини; - ОСОБА_5 повернення дитини матері не пізніше 15.00 годин в неділю. 2. Рекомендувати батьку, ОСОБА_2 , не порушувати графіку побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу, турботу, виховувати її. 3. Рекомендувати матері, ОСОБА_4 , поважати батьківські права ОСОБА_2 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Однак, позивачка не дотримувалася визначеного органом опіки та піклування графіку спілкування відповідача та його сина, у зв`язку з чим відповідач був змушений 03.05.2022 року звернутися до Кобеляцького районного суду Полтавської області із позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. У позовній заяві Позивачка зазначає, що Відповідач з 2023 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. На думку відповідача дане твердження взагалі не відповідає дійсності, оскільки 25 січня 2023 року Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні було задоволено повністю, а саме зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено ОСОБА_2 наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення перебування дитини із батьком: - щотижня в понеділок та середу в період часу з 16 год 00 хв по 20 год 00 хв.; - кожну першу та третю п`ятницю з 16 год 00 хв по неділю о 16 год 00 хв (з ночівлею з п`ятниці на суботу та із суботи на неділю в батька); - кожні святкові дні та в день народження сина в період часу з 12 год 00 хв до 16 год 00 хв.; - двадцять один день влітку для сумісного відпочинку, спільний відпочинок батька із сином щорічно по сім днів поспіль у період шкільних зимових канікул, по три дні весняних та осінніх канікул. - побачення мають відбуватися без присутності матері дитини, по місцю проживання батька або в місцях проведення відпочинку та дозвілля з правом батька забирати дитину в ці дні з місць її перебування або навчання. Та, попри ухвалене Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області та наявний Висновок органу опіки та піклування Кобеляцької міської ради щодо визначення графіку побачень з дитиною, матір ухиляється від їх добровільного виконання, чим створювала та створює перешкоди для спілкування відповідача з дитиною. На думку відповідача, подання позову про позбавлення відповідача батьківських прав є ще одним способом ОСОБА_1 уникнути виконання Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області у справі № 532/477/22 від 25.01.2023 року. 
В свою чергу відповідача, ОСОБА_2 , з 16 грудня 2023 року працює в ТОВ «Нова лікарня 24/7» на посаді фізичного терапевта, що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Нова лікарня 24/7» № 104 від 08.07.2025 року. Окрім того, в характеристиці наданій ТОВ «Нова лікарня 24/7» зазначено, що за час роботи в закладі відповідач зарекомендував себе як висококваліфікований спеціаліст, відповідальна та емоційно врівноважена людина. Він сумлінно виконує свої професійні обов`язки, дотримується етичних норм поведінки, тактовний та чуйний у спілкуванні. У своїй роботі демонструє витримку, вміння співпереживати, а також здатність до конструктивного вирішення конфліктних ситуацій. Має авторитет серед колег, легко знаходить спільну мову як з дорослими пацієнтами, так і з дітьми, користується повагою в колективі. На робочому місці неодноразово проявляв турботливість, чуйність та здатність до глибокого розуміння емоційного стану інших. Враховуючи вищезазначене, можна, охарактеризувати ОСОБА_2 як особу яка має стабільний психоемоційний стан, належний рівень відповідальності та сформовані навички безпечної взаємодії з пацієнтами. Характеристикою, наданою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підтверджується те, що відповідач завжди виявляв глибоку любов, турботу та прихильність. Незважаючи на розлучення з матір`ю дитини, він постійно прагнув підтримувати зв`язок із сином. Він завжди знаходив час для спілкування, цікавився його життям, навчанням, захопленням. Вони були свідками того, як він докладав значних зусиль для організації зустрічей, попри можливі перешкоди. Його син завжди був для нього пріоритетом, і ОСОБА_2 ніколи не уникав батьківських обов`язків. ОСОБА_2 є люблячим і турботливим батьком, який прагне брати активну участь у вихованні свого сина. Його бажання спілкуватися з дитиною є щирим і базується на глибоких батьківських почуттях. Відповідно до довідки про проходження, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, виданою КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 2771 від 09.07.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами огляду протипоказань для виконання роботи медичного працівника із доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин і прескурантів відсутні. Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Україна, Полтава на території України станом на 16.07.2025 є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, відомості про розшук відсутні. У позовній заяві Позивачка зазначає, що судовим наказом Миргородського районного суду Полтавської області від 24.05.2021 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Аліменти відповідач не сплачує. Відповідач зазначив, що після розлучення з матір`ю його сина – ОСОБА_9 у 2021 році відповідач завжди прагнув надавати сину матеріальну допомогу. Проте, на жаль, мати постійно була проти цього. 24 травня 2021 року ОСОБА_4 отримала судовий наказ про стягнення з відповідача, ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, ОСОБА_1 так і не пред`явила даний судовий наказ до виконання у відповідну виконавчу службу. Хоча відповідач щиро хотів би сплачувати аліменти на утримання свого сина, але ОСОБА_1 сама створює умови, за яких відповідач не може допомагати сину матеріально. Окрім того, вона не надає ні номер своєї картки, ні номер картки сина, що унеможливлює перерахування коштів. Відповідач регулярно купував для сина продукти, іграшки та одяг, але не зберігав чеки чи квитанції, оскільки навіть не міг уявити, що це колись знадобиться. Все ж, деякі квитанції за 2023 рік у відповідача збереглися, і відповідач надає їх у якості додатків. Крім того, одразу після розлучення, коли мати відмовлялася відчиняти двері та перешкоджала зустрічам відповідача із сином, відповідач був змушений передавати одяг, їжу, іграшки та гроші в пакеті, перекидаючи їх через паркан до будинку, де проживав син. Позивачка ігнорувала та ігнорує прохання відповідача на зустріч із сином, телефонні дзвінки та смс. Дані дії ОСОБА_1 унеможливлюють налагодження відповідачем зв`язку з сином, а будь-які спроби відповідача вийти на контакт з ОСОБА_8 закінчуються її категоричною відмовою. У зв`язку з чим, 23 липня 2025 року ОСОБА_2 , було надіслано до ОСОБА_1 заяву про надання реквізитів карткового рахунку для переказу аліментів, у якій я просив надати відповідачу реквізити карткового рахунку ОСОБА_1 для переказу коштів на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які надіслати відповідачу у месенджері «Viber», «Telegram», «WhatApp» за його номером телефону: НОМЕР_1 або надіслати засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 . В цей же день відповідачем було надіслано аналогічну заяву до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Машівської селищної ради, у якій відповідач просив посприяти у отриманні реквізитів карткового рахунку ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) для переказу коштів на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які надіслати йому у месенджері «Viber», «Telegram», «WhatApp» за його номером телефону: НОМЕР_1 або надіслати засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідач зазначив, що хоче бачитися та спілкуватися з сином та категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
З метою підтвердження вище викладених обставин та з метою підтвердження недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав представником відповідача - адвокатом Ткаченко А.В. зроблено адвокатські запити та отримано на них відповіді.
Відповіддю Відділення поліції № 2 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції у Полтавській області № 151515-2025 від 17.07.2025 року було повідомлено, що 30.05.2021 року надійшло повідомлення по факту конфлікту – зареєстровано в ЄО ІКС ІПНП № 2409 від 30.05.2021, рішення прийнято, надано відповідь. 14.06.2022 року надійшло повідомлення по факту звернення інформаційного характеру, зареєстровано в – ЄО ІКС ІПНП № 2341 від 14.06.2022, рішення прийнято, надано відповідь. 28.07.2022 року надійшло повідомлення по факту зникнення особи безвісти, зареєстровано в – ЄО ІКС ІПНП № 3020 від 28.07.2022, рішення прийнято, надано відповідь. 04.06.2021 року надійшло повідомлення по факту конфлікту, зареєстровано в – ЄО ІКС ІПНП № 2495 від 04.06.2021, рішення прийнято, надано відповідь та надано відповідні документи на 11 арк. 
Відповіддю Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 031-19/2077 від 15.07.2025 року було надано копії документів із зверненням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповіддю Служби у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради № 01-10/239 від 15.07.2025 року було повідомлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до Служби щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зверталась. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався до Служби у 2023 році в усному порядку з проханням обстежити умови проживання дитини (акт додається) та проведення бесіди із колишньою дружиною щодо його участі у вихованні сина. Після проведеної бесіди ОСОБА_9 погодилась не перешкоджати ОСОБА_2 у виконанні ним його батьківських обов`язків. Батько почав спілкуватися і з дитиною, запрошував його до себе на вихідні дні, проводив час. Більше звернень стосовно малолітнього до Служби не надходило. 
Віповідач зазначає, що ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 червня 2025 року було зобов`язано Виконавчий комітет Машівської селищної ради, як орган опіки та піклування, надати на адресу суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
21 липня 2025 року о 14 год 00 хв відбулося засідання органу опіки та піклування у селищі Машівка, Полтавського району, Полтавської області під час якого було здійснено дослідження обставин справи. Посадові особи зазначеного органу, в тому числі провели бесіду з відповідачем та позивачкою. Та, як наслідок, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини Виконавчим комітетом Машівської селищної ради, як органом опіки та піклування було зазначено, що враховуючи відсутність обгрунтованих та вагомих підстав, які б свідчили про ухилення від виконання батьком своїх обов`язків та відсутністю доказів на підтвердження такого факту ухилення, Служба у справах дітей Машівської селищної ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана інформація підтверджується висновком про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
ОСОБА_1 не надає будь-яких доказів, що свідчили б про необгрунтованість, неповність та суперечність інтересам дитини Висновку Виконавчого комітету Машівської селищної ради як органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З огляду на вищевикладене відповідач вважає, що в даному випадку відсутні підстави для застосування до нього крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав та просить відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до нього, ОСОБА_2 , та взяти до уваги, що відповідач має бажання піклуватися про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, хоче спілкуватися з ним в достатньому обсязі та матеріально забезпечувати. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у псих та нарко-диспансері не перебуває. Всі витрати, які відповідач поніс і які очікую понести в зв`язку із розглядом справи стягнути з позивача (т. 1 а.с. 41-137).
28 липня 2026 від року від представника позивача - адвоката Литовченка Р.В. надійшла до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому представник позивача зазначив, що позивач ОСОБА_1 наполягає на задоволенні позовних вимог та у даній відповіді на відзив сторона відповідача зазначає наступне. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син постійно проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 самостійно утримує та виховує його. Син ОСОБА_8 навчається в 3 класі опорного закладу загальної середньої освіти Селещинський ліцей Машівської селищної ради Полтавської області. Позивачка ОСОБА_1 , наполягає на тому, що відповідач з 2023 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.05.2021 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Аліменти відповідач не сплачує. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка. Позивачка має постійне місце для проживання з дитиною, за адресою: АДРЕСА_1 , належні умови для проживання дитини. Позивачка перебуває в шлюбі з ОСОБА_1 . Чоловік позивачки має постійну роботу та дохід, з турботою ставиться до дитини. Дитина влаштована у шкільний заклад, гарно характеризується керівництвом закладу. На підставі викладеного сторона позивача просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (т. 1 а.с. 172-175).
05 серпня 2025 року від представника відповідача – адвоката Ткаченко А.В. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що викладені у відповіді на відзив аргументи не є підставою для задоволення позову, а викладені представником Позивача обставини взагалі не відповідають дійсності та також не можуть слугувати підставою для задоволення позову. Представник відповідача зазначила, що позовна вимога про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є необґрунтованою, не підтверджена ні нормами матеріального права, ні необхідними доказами, а тому відповідач заперечує проти її задоволення. Просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав у повному обсязі з підстав викладених запереченні на відповідь на відзив (т. 1 а.с. 183-193).
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Розпорядженням керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Іванко Л.С. № 65/25 від 07 жовтня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді ОСОБА_10 із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 02.10.2025 №2043/0/15-25.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2025 року визначено головуючого суддю Морозовську О.А.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 листопада 2025 року суддею Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозовською О.А. прийнято до свого провадження дану цивільну справу та постановлено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Литовченко Р.В. позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві.
Відповідач та представника відповідача - адвокат Ткаченко А.В. В в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представники третіх осіб: Служби у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області, Виконавчого комітету Машівської селищної ради, як органу опіки та піклування сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від третіх осіб Служби у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області та Виконавчого комітету Машівської селищної ради надійшли заява, відповідно до якої просять розглянути справу без участі представника третьої особи, рішення прийняти в найкращих інтересах дитини (т. 1 а.с. 176-182, т. 2 а.с. 235-237).
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони: ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , перебували у шлюбі, зареєстрованому у Київському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 27.01.2017 року, актовий запис № 13, який розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2021 року у справі Справа № 541/1082/21 (а.с. 11-12).
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 14 березня 2017 року (а.с. 14).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 19 березня 2022 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на ОСОБА_13 (а.с. 13).
Як вбачається з довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1106041-2022 від 28.07.2022 року та акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 13.05.2025 року, Відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданих виконавчим комітетом Машівської селищної ради № 08-07/12/177 від 19.06.2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають та мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5, 7, 9).
Відповідно до судового наказу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 травня 2021 року по справі № 541/1081/21 із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).
Згідно з довідкою Опорного закладу загальної середньої освіти Селещенського ліцею Машівської селищної ради Полтавської області від 13.05.2025 року № 01-16/111, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в 3 класі опорного закладу загальної середньої освіти Селещенський ліцей Машівської селищної ради Полтавської області. Батько ОСОБА_2 , в ОЗЗСО Селещенському ліцеї Машівської селищної ради Полтавської області був у жовтні 2023 року. Контакту із класним керівником не підтримує (а.с. 8).
Виконавчим комітетом Машівської селищної ради Полтавської області як органом опіки і піклування був наданий письмовий висновок органу опіки та піклування Машівської селищної ради про недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю обґрунтованих підстав для встановлення факту ухилення батьком від виконання своїх батьківських обов`язків та у зв`язку із тим, що не достатньо надано інформації, яка підтверджує факт ухилення (а.с. 39-40, 179-181).
Судом встановлено, що відповідач не ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, цікавиться її життям, намагається бачитися та спілкуватися з сином, не допускав жорстокого поводження з дитиною, не є хронічними алкоголіком або наркоманом, не вдавався до будь-яких видів експлуатації дитини, примушування її до жебракування та бродяжництва, не був засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини та не вчиняв будь-яких правопорушень відносно сина, тобто умисно не ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, а саме, якщо мати, батько: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні одного з батьків обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.
Позивачка просила позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до їх малолітнього сина, посилаючись на те, що відповідач з 2023 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, аліменти не сплачує, відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизначених норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не відвідує сина. Вихованням та утриманням дитини займається позивач, з якою проживає син. Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує разом з дитиною дитячого лікаря та жодних інших закладів, в тому числі розважального чи виховного напрямку.
Ухиленням від виконання обов`язків по вихованню дитини, як підставою позбавлення батьківських прав, передбаченою положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно сина в матеріалах справи відсутні.
Ст. 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Надаючи оцінку аргументам позивача про те, що з 2023 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, аліменти не сплачує, відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизначених норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не відвідує сина, не цікавиться його життям, не відвідує разом з дитиною дитячого лікаря та жодних інших закладів, в тому числі розважального чи виховного напрямку суд зауважує наступне.
Як на тому наголошено у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2023 року у справі № 601/928/22, самі по собі встановлені судами факти, що батьки не у достатній мірі спілкуються з дитиною, не забезпечують її матеріально, не беруть участь у вихованні, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, і застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
У постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 553/449/20, провадження № 61-2701св24, Верховний Суд вказав, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Висновок та рішення органу опіки та піклування є дорадчим і не може розцінюватись судом як вказівка для відповідного судового рішення.
Суд вважає за необхідне зазначити, що органом опіки надано суду висновок щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав.
Таким чином, в судовому засіданні не було встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Разом з тим, відповідачем надано суду докази на підтверджують виконання ним його батьківських обов`язків відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
належним чином завірену копію Рішення Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 279 від 08.07.2021 року «Про затвердження висновку щодо визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 » відповідно до якого було вирішено затверди ти висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі батька, ОСОБА_2 , 1988 року народження, у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2017 року народження з додатком. У разі виникнення непорозумінь та спорів між батьками у питаннях участі у вихованні, проведення зустрічей батька з дитиною, а також невиконання даного рішення, один із батьків має право звернутися із позовом до суду для вирішення спірних питань. (т 1, а.с. 55).
належним чином завірену копію Висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька, ОСОБА_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, у якому було зазначено: «На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради батько повідомив, що у нього з матір`ю дитини, ОСОБА_4 , виник спір щодо його участі у вихованні сина. З метою розв`язання цього спору, ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування Кобеляцької міської ради щодо встановлення графіку його побачень з дитиною. Також батько зауважив, що бажає брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіку спілкування: кожні вихідні місяця. Мати дитини на засіданні комісії повідомила, що не заперечує проти побачень батька із сипом» та виконавчий комітет Кобеляцької міської ради вважає за доцільне:
1. Рекомендувати батьку, ОСОБА_2 , брати участь у вихованні дитини ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до графіку спілкування: кожні вихідні місяця з 08.00 годин суботи до 15.00 годин неділі за місцем проживання батька без присутності матері за умови:
Дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки установлених для дітей даного віку; 
Задовільного стану здоров`я дитини; Попередження за добу матір про можливість спілкування з дитиною та повідомлення про місцезнаходження дитини; Вчасного повернення дитини матері не пізніше 15.00 годин в неділю.
2. Рекомендувати батьку, ОСОБА_2 , не порушувати графіку побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу, турботу, виховувати її.
3. Рекомендувати матері, ОСОБА_4 , поважати батьківська права ОСОБА_2 , не чини ти перешкод у спілкуванні батька з дитиною (т.1, а.с. 56);
належним чином завірену копію Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області у справі № 532/477/22 від 25.01.2023 року, відповідно до якого позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні було задоволено повністю, а саме зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено ОСОБА_2 наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення перебування дитини із батьком: щотижня в понеділок та середу в період часу з 16 год 00 хв по 20 год 00 хв.; кожну першу та третю п`ятницю з 16 год 00 хв по неділю о 16 год 00 хв (з ночівлею з п`ятниці на суботу та із суботи на неділю в батька); кожні святкові дні та в день народження сина в період часу з 12 год 00 хв до 16 год 00 хв.; двадцять один день влітку для сумісного відпочинку, спільний відпочинок батька із сипом щорічно по сім днів поспіль у період шкільних зимових канікул, по три дні весняних та осінніх канікул. Побачення мають відбуватися без присутності матері дитини, по місцю проживання батька або в місцях проведення відпочинку та дозвілля з правом батька забирати дитину в ці дні з місць її перебування або навчання. (т. 1, а.с. 57- 61);
належним чином завірену копію характеристики, у якій зазначено: «Щодо його ставлення до сина, ОСОБА_2 завжди виявляв глибоку любов, турботу та прихильність. Незважаючи на розлучення з матір`ю дитини, він постійно прагнув підтримувати зв`язок із сином. Він завжди знаходив час для спілкування, цікавився його життям, навчанням, захопленнями. Ми були свідками того, як він докладав значних зусиль для організації зустрічей, попри можливі перешкоди. Його син завжди був для нього пріоритетом, і ОСОБА_15 ніколи не уникав батьківських обов`язків. ОСОБА_2 є люблячим і турботливим батьком, який прагне брати активну участь у вихованні свого сина. Його бажання спілкуватися з дитиною є щирим і базується на глибоких батьківських почуттях» (т. 1. а.с. 64);
належним чином завірену копію квитанцій про купівлю іграшок, речей та продуктів для сина ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 67-71)
належним чином завірену копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4619390236.1 від 11.11.2025 року, яка підтверджує, переказ ОСОБА_2 у добровільному порядку ОСОБА_1 аліментів па утримання сина ОСОБА_3 . (т. 2 а.с. 6) належним чипом завірену копію Акту державного виконавця від 12.11.2025 року, з якого вбачається, що 12.11.2025 року державний виконавець та ОСОБА_2 здійснили виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою виконання встановленого порядку спілкування батька із сином. Однак, ОСОБА_16 всіляко перешкоджала побаченню дитини із батьком (т. 2, а.с. 6 зворотна сторона);
належним чином завірену копію платіжної інструкції № 0.0.4751271990.1 від 1 1.02.2026 року, яка підтверджує сплату ОСОБА_2 у добровільному порядку ОСОБА_1 коштів на лікування сина - ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 186);
належним чином завірену копію платіжної інструкції № 0.0.4772660731.1 від 23.02.2026 року про сплату, яка підтверджує сплату ОСОБА_2 у добровільному порядку ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 за лютий 2025 року, січень 2026 року та лютий 2026 року (т. 2 а.с. 186 зворотна сторона);
знімки екрану листування ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 на 12 арк., з яких вбачається, що ОСОБА_2 запитує за самопочуття дитини, його справи, повідомляє ОСОБА_1 , що бажає проводити час з дитиною (т. 2 а. с. 187-192);
ОСОБА_2 з 16 грудня 2023 року працює в ТОВ «Нова лікарня 34/7» на посаді фізичного терапевта, що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Нова лікарня 24/7» № 104 від 08.07.2025 року. (т. 1, а.с. 62).
В характеристиці наданою ТОВ «Нова лікарня 24/7» зазначено, що за час роботи в закладі ОСОБА_2 зарекомендував себе як висококваліфікований спеціаліст, відповідальна та емоційно врівноважена людина (т. 1 а.с. 63).
Відповідно до довідки про проходження, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання гісихоактивних речовин, виданою К1І «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» № 2771 від 09.07.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами огляду протипоказань для виконання роботи медичного працівника із доступом до наркотичних засобів, психотропних речовин і прескурантів відсутні (т. 1 а. с. 65)
Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Міністерства внутрішніх справ України. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Україна, Полтава на території України станом на 16.07.2025 є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, відомості про розшук відсутні (т. 1 а. с. 66).
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина не забезпечуватиме інтересів самої дитини.
Докази, які були надані позивачем, суд не вважає достатніми та переконливими для застосування до відповідача такої крайньої міри впливу, як позбавлення батьківських прав відносно його сина.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову.
Проаналізувавши надані докази, а також вказані вище законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області, Виконавчий комітет Машівської селищної ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав заявлений необґрунтовано та безпідставно, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікую понести в зв`язку із розглядом справи становить 30000 грн 00 коп., як витрати на професійну правничу допомогу та просив всі витрати, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи стягнути з позивачки. До закінчення судових дебатів 24 червня 2026 року представником відповідача надано суду докази якими підтверджуються понесені стороною відповідача судові витрати та розмір судових витрат. 
Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
П. 9 ч.1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону N 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн 00 коп., що підтверджується договором про надання правничої допомоги № ТА-14/07/25 від 04 липня 2025 року, укладеним ним з адвокатом Ткаченко А.В.; детальним описом робіт та наданих послуг адвокатом Ткаченко А.В. по Договору № ТА-14/07/25 від 04 липня 2025 року; платіжною інструкцією № @2PL930249 від 07 липня 2025 року, відповідно якої ОСОБА_2 сплатив адвокату Ткаченко А.В. гонорар по Договору № ТА-14/07/25 від 04 липня 2025 року в розмірі 30000 грн 00 коп.
Матеріали справи не містять клопотання позивача, представника позивача про зменшити розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Аналогічна позиція викладена в Постанові ВС від 01 грудня 2021 року (справа № 607/14338/19-ц, провадження № 61-19073 св 20).
За таких обставин, у зв`язку з відмовою у позові, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 11, 12, 13,76-81, 133, 137, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 180, 181 Сімейного кодексу України, суд
ухвалив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області, Виконавчий комітет Машівської селищної ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складене 03 липня 2026 року.

Суддя:	  	О.  А.  Морозовська