Справа № 573/1917/24
Номер провадження 2/573/5/26

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(вступна і резолютивна частини)
13 квітня 2026 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді:     Черкашиної М.С.,
з участю секретаря:    Терещенко О.В.,
представника позивача:   Даценко А.М.,
представника відповідачів:     ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Фермерського господарства «КОВАЛЕНКО Тетяна Миколаївна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «ДАЯНА 2005» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок та визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок, 
ВСТАНОВИВ:
Зважаючи на складність справи, для складання повного тексту рішення необхідний тривалий час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.
Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Фермерського господарства «КОВАЛЕНКО Тетяна Миколаївна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «ДАЯНА 2005» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок та визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок, відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Справа 573/1917/24
Номер провадження 2/573/5/26

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(повний текст)
13 квітня 2026 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді:     Черкашиної М.С.,
з участю секретаря:    Терещенко О.В.,
представника позивача:   Даценко А.М.,
представника відповідачів:     ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Фермерського господарства «КОВАЛЕНКО Тетяна Миколаївна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «ДАЯНА 2005» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок та визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок, 

В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача. 
30 вересня 2024 року до суду надійшов позов Фермерського господарства «КОВАЛЕНКО Тетяна Миколаївна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «ДАЯНА 2005» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок та визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок.
Позов обґрунтований тим, що 10.04.2021 між ОСОБА_4 та ФГ «Коваленко Т.М.» був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га. Право оренди земельної ділянки зареєстроване 07.05.2021, доказом чого є Витяг від 13.05.2021 №256321782.
09.06.2021 ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 уклали договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га.
03.11.2022 ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 уклали угоду про розірвання договору оренди від 09.06.2021.
В серпні 2024 року позивачу стало відомо, що право оренди вищезазначеної ділянки зареєстроване за ФГ «Даяна 2005» відповідно до договору оренду від 06.01.2023, укладеного між ОСОБА_4 та ФГ «Даяна 2005», що підтверджується інформаційною довідкою від 30.07.2024 № 388788759.
Стороною позивача встановлено, що 08.06.2021 між господарством та ОСОБА_4 начебто укладено додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди від 10.04.2021. 
Також 10.04.2021 між ОСОБА_6 та ФГ «Коваленко Т.М.» був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га. Право оренди земельної ділянки зареєстроване 07.05.2021, доказом чого є Витяг від 13.05.2021 №256330588.
09.06.2021 ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 уклали договоір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га.
03.11.2022 ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 уклали угоду про розірвання договору оренди від 09.06.2021.
Також в серпні 2024 року позивачу стало відомо, що право оренди вищезазначеної ділянки зареєстроване за ФГ «Даяна 2005» відповідно до договору оренди від 06.01.2023, укладеного ОСОБА_6 та ФГ «Даяна 2005», що підтверджується інформаційною довідкою від 30.07.2024 № 388791088.
Стороною позивача встановлено, що 08.06.2021 між господарством та ОСОБА_6 начебто укладено додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди від 10.04.2021.
Проте господарство не укладало жодних додаткових угод про розірвання договору оренди. Додаткові угоди від 08.06.2021 року ОСОБА_7 як голова господарства не підписувала. Справжня печатка господарства відрізняється від печатки, яка проставлена на додатковій угоді.
Причини виготовлення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 такої печатки та фальшування її підпису очевидні - спроба отримати більше грошей за свою земельну ділянку від двох орендарів при укладеному договорі оренди та зареєстрованому праві оренди її господарства.
Між тим, господарство сплачувало ОСОБА_4 та ОСОБА_6 орендну плату за користування вищезазначеними земельними ділянками за 2021-2023 роки, що підтверджується наданими доказами. 
Таким чином, незаконно утримуючи в своєму розпорядженні вищезазначені земельні ділянки ФГ "Даяна 2005" перешкоджає позивачу, як належному користувачу (Орендарю) у здійсненні права користування цими земельними ділянками.
Враховуючи системний аналіз положень цивільного та земельного законодавства, вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту прав господарства, як користувача (Орендаря) земельних ділянок, є усунення перешкод у користуванні вищезазначеними земельними ділянками, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 по справі № 145/2047/16-ц, провадження № 14-499цс19).
Зазначає, що негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97), рішення Верховного Суду (КЦС) у справі № 686/16196/15-ц від 08.07.2020).
Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 152)). Тому належним способом захисту прав орендаря, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-ІV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (близький за змістом підхід щодо інших правовідносин у постанові Великої Палати Верховного (суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14)).
Посилаючись на викладені вище обставини, представник позивача просить ухвалити рішення, яким:
1) усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га та 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га, шляхом зобов`язання Фермерського господарства «Даяна 2005» повернути їх в користування Фермерського господарства «Коваленко Тетяни Миколаївни»;
2) визнати відсутнім право оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га та 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га, зареєстроване за Фермерським господарством «Даяна 2005»; 
3) визнати недійсними договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га та 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га, укладених 06.01.2023 між ОСОБА_4 та ФГ «Даяна 2005» і ОСОБА_6 та ФГ «Даяна 2005».
Відзиви на позовну заяву.
24.10.2024 року до суду від представника відповідача ФГ “Даяна 2005” - адвоката Мальченка Д.В. надійшов відзив на позов, у якому сторона відповідача позов не визнає, вважає підстави позову та позовні вимоги безпідставними, враховуючи наступне.
 
Так, 06.01.2023 між ФГ “Даяна 2005” та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848.
 
Згідно інформації з ЄДРРПНМ № 400362593 даний договір зареєстровано 20.01.2023 державним реєстратором Білопільської міської ради Пихтіной О.М., внесено запис про інше речове право № 4904766.
06.01.2023 між, ФГ “Даяна 2005” та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322.
Згідно інформації з ЄДРРПНМ № 400363389 даний договір зареєстровано 20.01.2023 державним реєстратором Білопільської міської ради Пихтіною О.М., внесено запис про інше речове право № 49044597.
На момент укладення вказаних договорів, жодного іншого речового права (в т.ч. оренди) в реєстрі речових прав не було зареєстровано.
Інформації про укладеного договору між орендодавцями та позивачем, ФГ “Даяна 2005” не отримувало.
Відповідно до розділу IV Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державний реєстратор перевірив на наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Тому, підстав у відмови у проведення державної реєстрації речового права не було.
Крім того, співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як власники земельних ділянок, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 78-80 ЗК України, ст. ст. 316-320 та ст. 325 ЦК України, а також ст. ст. 1,6 Закону України “Про оренду землі” розпорядилися своїм правом власності відповідно до Закону - передали належні їм земельні ділянки в оренду ФГ “Даяна 2005”.
Договори оренди між ФГ “Даяна 2005” та ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладені в порядку визначеному ст. 203, 638, 639, 640, 647 ЦК України та ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.
Таким чином, ФГ “Даяна 2005” набуло право користування земельними ділянками з кадастровими номерами 5920688200:01:001:0848 та 5920688200:02:001:0848, у визначений Законом спосіб, тому вимоги позивача про визнання відсутності права оренди, визнання недійсними зазначених договорів оренди та повернення вказаних земельних ділянок є безпідставними.
Також просить врахувати, що позивач, у підставах позову (його нормативного обґрунтування) посилається на норми Конституції України та цивільного законодавства, які врегульовують зміст, здійснення та захист права власності. При тому, що жодних прав на володіння земельними ділянками ФГ "Коваленко" не має.
Заявляючи у позові про незаконність дій відповідачів, позивач не надає належних доказів фальсифікації угод про припинення та доказів того, яким чином відбулося припинення Договорів оренди між ним та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Відсутні відомості з реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельними ділянками кадастровий номер 5920688200:01:001:0848 та кадастровий номер 5920688200:02:001:0848.
При цьому, дана обставина входить до предмета доказування позивача на підставі ст. 81 ЦПК України.
Як вбачається із позову, позивач достовірно знав про припинення права оренди у 2021.
Позов подано більше ніж через три роки з моменту припинення договорів оренди, але в матеріалах справи відсутні докази того, що ним вживалися заходи, щодо захисту свого права оренди. Відсутні звернення до органів державної влади, звернення до відповідачів, запити до відповідних реєстраційних служб.
Позивач вказує (надає відповідні докази) про те, що у період з червня 2021 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 розірвали договори оренди з ним, потім уклали та розірвали договори оренди з ФОП “ ОСОБА_5 , в подальшому уклали договір оренди з ФГ “Даяна 2005”.
У позові просить повернути в його користування земельні ділянки.
Вимога, щодо відновлення реєстрації чи визнання чинним договору оренди землі укладених з Позивачем у позові не ставиться.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Ч. 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
У випадку задоволення позову повністю про повернення у користування земельних ділянок позивачу, встановлення відсутності права оренди, визнання недійсним договорів оренди, жодним чином право оренди позивача не відновиться, оскільки договори оренди від 10.04.2021 припинені, про що зазначає позивач, а отже й відсутнє зареєстроване право оренди за позивачем. З підстав позову та позовних вимог не вбачається яким чином буде поновлена реєстрація колишніх договорів оренди (на яких умовах, на який строк).
ФГ "Коваленко Т.М.", обираючи спосіб захисту посилається на правові висновки Верховного Суду викладені у справах захисту посилається на правові висновки, викладені у справах 359/3373/16-ц, 916/1415/19. Однак, спірні правовідносини, яким Верховний Суд надавав оцінку у вказаних справах, не є аналогічним, які виникли у справі 573/1917/24, оскільки стосується захисту права власності позивачів, як титульних власників, а відносини виникли з іпотеки.
Враховуючи вищевикладене, вважає, що відсутні підстави для задоволення Позову.
29 жовтня 2024 року до суду поштовим зв"язком надійшов відзив від відповідача ОСОБА_6 , а 30 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив від відповідачки ОСОБА_4 , обгрунтовані наступним. 
Так, ОСОБА_6 із 10.04.2021 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322, загальною площею 3,9689 га. Підставою набуття ним права власності на вищезазначену земельну ділянку є свідоцтво про право на спадщину за законом № 478, видане приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І., право власності зареєстроване 10.04.2021 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57566536). 
ОСОБА_4 з 10.04.2021 року є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848, загальною площею 3,9725 га. Підставою набуття права власності на вищезазначену земельну ділянку є свідоцтво про право на спадщину за законом № 476, видане приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І., право власності зареєстроване 10.04.2021 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57566412). 
Зазначені земельні ділянки з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 перебувають в оренді Фермерського господарства «ДАЯНА 2005» на підставі Договорів оренди землі б/н від 06.01.2023 року.
З підставами позову та вимогами позивача відповідачі повністю не погоджуються, виходячи з того, що не укладали та не підписували договори оренди землі із ФГ «Коваленко Т.М.» від 10.04.2021, щодо земельних ділянок із кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 відповідно.
Зазначають про те, що 10.04.2021 їм було видано свідоцтво на право на спадщину на земельні ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 у нотаріуса, після чого вони не могли відразу поїхати до с. Ганнівка-Тернівська підписувати договір оренди землі з позивачем.
Про нібито укладення договору оренди вони дізналися у травні-червні 2021, коли хотіли укласти договір оренди з іншим підприємцем.
У подальшому, вони звернулись до позивача з приводу укладених без їхнього відома договорів оренди, але переговори від імені позивачки вів її чоловік - ОСОБА_8 , який повідомив, що так всі роблять - передають земельну ділянку в оренду, і за договір вони будуть отримуватиму гарну орендну плату.
При цьому, з пропозицією ФГ “Коваленко Т.М.” вони категорично не погодилась та повідомили, що будуть звертатися до відповідних правоохоронних органів, для встановлення всіх обставин справи.
Тоді для мирного врегулювання даного спору, ОСОБА_8 запропонував їм підписати додаткові угоди про припинення договору оренди від 10.04.2021 з метою проведення подальшої реєстрації припинення права оренди земельних ділянок 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848, для того щоб обставини підробки договорів оренди не виходили на широкий загал. 
Вони погодилась на такі умови, оскільки не бажали втрачати час на встановлення всіх обставин, при тому, що земельні ділянки їм повертались з оренди і вони могли ними вільно розпоряджатись. Таким чином, вони були абсолютно впевнені в тому, що спору щодо оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 не має і в майбутньому не виникне.
Яка саме печатка на додатковій угоді і яка основна печатка позивача - такими питаннями вони не задавалися, оскільки печатка ФГ “Коваленко Т.М.” та її підпис на додатковій угоді, яку їм передав ОСОБА_8 вже були наявні.
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підписали по три примірника додаткових угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 10.04.2021, кожний щодо земельної ділянки власником якої являється.
Другого примірника (для себе) додаткової угоди, про розірвання договору оренди від позивача, вони не отримували.
Чоловік позивачки запевнив їх у тому, що примірник додаткової угоди не потрібен, оскільки державний реєстратор припинить договір оренди і вони мають змогу надалі самостійно розпорядитися земельними ділянками з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848.
Договори оренди земельних ділянок від 10.04.2021 були припинені і вони (кожний окремо щодо своєї земельної ділянки) уклали договір з ФОП “ ОСОБА_5 ” ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому договори оренди землі з ФОП “ ОСОБА_5 ” були припинені за взаємною згодою сторін шляхом їх розірвання. 
Далі відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали договори оренди з ФГ “Даяна 2005” від 06.01.2023, щодо кожної із земельних ділянок з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848. 
До моменту подачі позову відповідачам не надходили звернення чи претензії щодо незаконності на думку позивача, взаємного припинення договорів оренди від 10.04.2021 року.
Вважають надуманими твердження позивача щодо підробки печатки та фальшування підпису, яке жодними доказами не обґрунтовується. З метою введення суду в оману, позивач штучно створює докази - заявляє клопотання про витребування оригіналів додаткових угод про припинення договорів оренди, наперед знаючи, що у них таких угод не має. Це вчиняється з метою визнання щодо них ухилення від участі в експертизі, та визнання факту непідписання, а отже і неукладення позивачем додаткових угод.
Додаткова угода підписувалась взаємно сторонами, а її примірники знаходяться у позивача, якщо ж він не визнає даного факту, то має надати відповідні докази звернення до державного реєстратора, правоохоронних органів, а не просто зробити відповідну заяву.
Стандарти доказування не передбачають обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку позивач стверджує (про фальсифікацію чи наявність у них примірника додаткової угоди). Така обставина підлягає доказуванню позивачем.
Адвокатські запити, направлені на адресу відповідачів про надання додаткової угоди не є доказом того, що відповідна додаткова угода знаходиться у них. У заяві про витребування доказів, всупереч положень п. 3. ч. 2 ст. 84 ЦПК України не зазначено підстави, з яких випливає, що даний доказ знаходиться у відповідачів. 
Щодо отримання орендної плати від ФГ “Коваленко Т.М.” зазначають, що орендну плату позивач платив з власної ініціативи.
Так, 31.01.2022 відповідачі домовилися від імені ОСОБА_6 надіслати листа на адресу позивача про відсутність договірних відносин та про те, що кошти перераховані без достатньої правової підстави, просили реквізити для їх повернення, проте позивач жодним чином на лист не відреагував. І далі продовжував перераховувати кошти, хоча заяв про отримання орендної плати вони не писали, сплату орендної плати не вимагали. Після надання актуальних реквізитів позивачем, кошти будуть повернуті. Тому, перерахування коштів на їх рахунок жодним чином не доводить неправомірність їх дій.
Посилаючись на викладені вище обставини, просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповіді на відзив.
25.10.2024 року до суду від представника позивача - адвоката Даценка А.М. через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив відповідача - ФГ "Даяна 2005", обгрунтована наступним. 
Право власності є непорушним. Разом з тим повноваження власника певним чином обмежуються, бо згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно да закону.
Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами - ч.2 ст.27 Закону.
Таким чином, твердження ФГ "Даяна 2005" про неможливість застосування для захисту своїх прав положень законодавства, що стосуються права власності на земельні ділянки є безпідставними та необґрунтованими.
Твердження ФГ "Даяна 2005" про те, що позов подано більше ніж 3 роки з моменту припинення договорів спростовується тим, що ще в 2022 році ФГ «Коваленко Т.М.» використовувало спірні земельні ділянки та сплачувало орендну плату за них, в тому числі, і за 2023 рік, докази чого були подані разом з позовною заявою.
Крім цього, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97), рішення Верховного Суду (КЦС) у справі № 686/16196/15-ц віл 08.07.2020).
Таким чином, позов поданий в межах строків, передбачених законодавством.
Велика Палата Верховного Суду вже зазначала, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (частина друга статті 24 Закону № 161- XIV); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 р. у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15.01.2020 року у справі № 587/2326/16-ц, 01.04.2020 року у справі № 610/1030/18).
Обираючи спосіб захисту, ФГ «Коваленко Т.М.» посилається на усталену судову практику, сформовану Верховним Судом, зокрема, виключно, і на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 18.03.2023 у справі № 357/8277/19, провадження № 14-65цс22, від 29.11.2023 по справі № 513/879/19 ( провадження 14-49цс22).
В даному випадку, як законодавство так і судова практика, захищають не лише право титульних власників, але й належних користувачів, право яких було зареєстровано у встановленому законодавством порядку. 
11.11.2024 до суду поштовим зв"язком від представника позивача - адвоката Даценка А.М. надійшли відповіді на відзиви відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які він вважає безпідставними та необгрунтованими, такими, що не спростовують позицію позивача по справі виходячи з наступного.
Відзиви містить інформацію про події, які не підтверджуються жодним доказом, натомість, стороною позивача разом із позовною заявою подано докази того, що з відповідачами були укладені договори оренди належних їм на праві власності земельних ділянок, на підставі яких, в подальшому було зареєстроване право оренди.
Так само, разом з позовною заявою були подані докази того, що відповідачі протягом 2021-2023 років отримували орендну плату за свої земельні ділянки.
Посилання відповідачів на копію листа від 31.01.2022 вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки опис вкладення у цінному листі не містить номеру накладної та не розкриває назву листа.
Крім цього, відповідачі в своїх відзивах не спростовують того факту, що протягом 2021-2023 років отримували орендну плату за земельну ділянку та не надають належних доказів того, що вони повертали/ повернули її в повному об`ємі позивачу.
Так само, відсутні докази того, що відповідачі вживали заходів до повернення, начебто, безпідставно отриманої орендної плати та повернення в своє користування належних їм земельних ділянок.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті З ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. 
Вважає, що поведінка відповідачів у даній ситуації є такою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, адже суперечить попередній поведінці (укладення договору оренди з позивачем та отримання орендної плати).
З метою проведення експертизи ним було направлено адвокатські запити на ім`я відповідачів, які залишені без відповіді.
Ухвала суду про витребування доказів - оригінальних примірників додаткової угоди від 08.06.2021 про дострокове розірвання договору оренди земельної від 10.04.2021, укладеного між ФГ «Коваленко Т.М.» та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відповідачами не виконана.
Відповідно, враховуючи відсутність оригінального примірника додаткової угоди проведення почеркознавчої експертизи є неможливим.
Твердження відповідачів про відсутність у них оригінального примірника додаткової угоди є суперечливим та неправдивим, оскільки вони зазначають, що підписували три примірники додаткової угоди.
Жодних доказів того, що вони не отримували свого примірника не надають. Так само не надають доказів того, що вживали заходи для отримання свого примірника.
Твердження відповідачів про відсутність у них примірника додаткової угоди спростовуються і тим, що право оренди земельних ділянок, зареєстроване за позивачем було припинене саме ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на підставі цією додаткової угоди оскільки:
- відповідно до абз.2 ч.І ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон І при прийнятті заяв у паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування з подальшим їх розміщенням у Державному реєстрі прав;
-відповідно до абз.1 ч.І ст.20 Закону заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування;.
-відповідно до абз.4 ч.1 ст.20 Закону заява на проведення реєстраційних дій у паперовій формі подається за умови встановлення особи заявника. Встановлення особи громадянина України здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що передбачений Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, особу чи її спеціальний статус".
Таким чином, дії відповідачів Супрун О.В. та ОСОБА_4 в частині не надання примірника додаткової угоди для проведення почеркознавчої експертизи є нічим іншим, як ухиленням від участі в експертизі, оскільки без додаткової угоди вона неможлива.
Статтею 109 ЦПК встановлено, що у разі ухилення учасника на подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена.
Беручи до уваги викладене, просить критично поставитись до доводів відповідачів та задовольнити позовні вимоги в повному об`ємі.
11.12.2024 року до суду від представника відповідача "Даяна 2005" - адвоката Мальченка Д.В. надійшли письмові пояснення у яких зазначено, що ФГ "Даяна 2005" направляла на ім`я ФГ "Коваленко Т.М." вимогу за вих. № 65/07-24, яка стосувалася незаконного зайняття земельних ділянок ФГ "Коваленко Т.М.", власниками яких є ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (не є предметом розгляду) ФГ "Даяна 2005".
У вимозі ФГ "Даяна 2005" не зазначало про будь-які договірні відносини між ФГ "Коваленко Т.М." та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , в тому числі і припинення відповідних відносин, не посилається на додаткові угоди та не надає жодних документів до вимоги. Вимога складена на одному аркуші і направлялася без додатків.
Цей факт підтверджується описом вкладення рекомендованого листа з повідомленням про вручення листа №4002108354329, а також тим, що у вимозі відсутнє посилання на будь-які додатки до неї (відсутній перелік доданих документів).
Керівництво ФГ "Даяна 2005" вказує, що додаткових угод про розірвання договорів між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ФГ "Коваленко Т.М." (копій даних угод) підприємство не має та не може бути, оскільки ФГ "Даяна 2005" не є стороно даних угод.
Попередньо, звертаючись з позовом до суду позивач підтвердив наявність оригіналів вказаних угод на підставі п. 8 ч.3 ст. 178 ЦПК України, завірив їх копії відповідно до стандарту, вказавши, що копія відтворена згідно з оригіналом.
В судовому засіданні 12.11.2024 представник позивача не надав пояснень яким чином отримані копії додаткових угод про розірвання. 
Позивач у судове засідання 03.12.2024 не з`явилась без поважних причин, надавши представникові вимогу та недостовірні дані, що угода отримана від ФГ "Даяна 2005".
Позивач явно надає суперечливу інформацію вводячи в оману суд, тому такі дії наводять на думку, що він не зацікавлений у справедливому та неупередженому розгляді справи. 
Що стосується питання про витребування доказів.
Разом з позовом позивач надавав заяву про витребування від ОСОБА_4 , ОСОБА_6 додаткових угод про розірвання договорів оренди. 
Як вказали ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у власних відзивах - позивач всупереч п. 3 ч. 2 ст. 84 ЦПК України не зазначив підстави, з яких випливає, що цей доказ у них наявний, не вказано, чому додаткову угоду не може надати позивач.
Також позивач мотивує позовні вимоги тим, що додаткові угоди про припинення договорів оренди є фіктивними. та мають бути витребувані для проведення почеркознавчої експертизи, без оригіналів яких не можливо провести експертизу. Як зазначено вище, оригіналів угод в реєстраційній справі не має, оскільки згідно ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" справи формуються в електронному вигляді, а оригінали документів повертаються заявнику.
Звертає увагу, що припинення договорів оренди землі відбулося більше ніж 3 роки до моменту подачі позову. З позову вбачається, що про обставини розірвання договорів позивач знав ще в 2021 році (з його пояснень) тобто через три роки вирішив поновити своє право оренди відповідно договорів не у договірний спосіб (оскільки власники земельних ділянок не бажали продовжити договірні відносини), а звернувшись до суду, визнаючи додаткові угоди про розірвання фіктивними. Водночас, позивач не надав оригінали додаткових угод про розірвання договорів оренди, розуміючи, що почеркознавча експертиза спростує факт їх фіктивності. Натомість, заявлені клопотання про витребування оригіналів додаткових угод про розірвання без підтвердження того, що такі додаткові угоди наявні у ОСОБА_4 , ОСОБА_6 чи Комишанській сільській раді. Сподіваючись на те, що відповідачі з об`єктивних причин, не виконають вимоги про надання відповідних документів і це може бути підставою для застосування наслідків передбачених ст. 109 ЦПК України, за ухилення від участі експертизи - визнання факту фіктивності додаткових угод про розірвання.
Тому, вважає за доцільне зобов`язати позивача надати додаткову угоду про припинення (оригінал), або докази та пояснення яким чиним дана додаткова угода ним отримана. 
Факт фіктивності укладення додаткових угод про припинення договорів оренди входить до меж доказування позивача, враховуючи принцип диспозитивності. У разі не надання ФГ "Коваленко Т.М." оригіналів додаткових про дострокове розірвання договору оренди землі від 10.04.2021 укладених між ФГ "Коваленко Т.М. та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , копії яких долучені до матеріалів справи, просить на підставі ст. 109 ЦПК України відмовити у визнанні факту фіктивності даних угод.
26.03.2025 року від представника відповідачів - “Даяна-2005” та ОСОБА_4 - адвоката Мальченко Д.В. надійшло клопотання про обрання позивачем неефективного способу захисту (правової не визначеності) та застосування строків позовної давності, обгрунтоване наступним.
Основною вимогою позивача є - усунення перешкоди у користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення в користування ФГ “Коваленко Т.М.”
Правовим обгрунтуванням підстав позову позивач вказує ст. 27 Закону України “Про оренду землі”, де містяться положення щодо захисту прав орендаря та встановлені способи захисту прав орендаря - витребувати орендовану земельну ділянку з будь- якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.
Тобто наявний перелік тих способів, які позивач може обрати при захисті свого права як орендаря. Водночас вказана норма встановлює, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Тобто, застосовується ті способи захисту та відповідна судова практика як для захисту права власності.
Позов містить вимогу про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення на користь позивача, тобто така вимога має ознаки негаторного позову, та сам позивач у підставах позову визначає його як негаторний. Водночас, зміст позовної заяви свідчить про намір ФГ “Коваленко Т.М.” заявити одночасно як негаторний, так і віндикаційний позов, що не допускається, позаяк породжує правову невизначеність. Варто звернути увагу, на те, що негаторним є позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння. Віндикацйний позов - вимога не володіючого власника до незаконного володільця про витребування майна. У випадку заявлених позовних вимог, позивачем ототожно поняття власника та користувача земельними ділянками. 
Таким чином, ознаками негаторного позову є: позов подається власником або титульним володільцем стосовно майна, яке перебуває у власника (володільця); інша особа заважає користуванню або розпорядженню цією річчю; для створення таких перешкод немає правових підстав.
Ознаками віндикаційного позову є: такий позов подається власником або титульним володільцем стосовно індивідуально визначених речей; зміст позову становить вимога про повернення речі; річ перебуває у володінні іншої особи (відповідача); річ перебуває в чужому володінні незаконно.
У пункті 114 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 вказано, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У разі позбавлення власника володіння нерухомим майном це введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).
Віндикаційні та негаторні вимоги є взаємовиключними і не можуть бути заявлені в одному позові. При цьому, визначальним критерієм їх розмежування є наявність або відсутність в особи володіння майном на момент звернення з позовом до суду. Про це, неодноразово зазначав Верховний Суд у власних правових позиціях (зокрема Постанова від 16.11.2022 КЦС у справі № 395/520/21.
Дана правова невизначеність створює перешкоди у встановленні обставин та захисту відповідачем своїх прав, зокрема щодо віндикаційних позовів застосовується загальний строк позовної давності у три роки (ст. 257 ЦК України), а до негаторних позовів така давність взагалі не застосовується, оскільки має місце триваюче правопорушення. У зв`язку із цим не можливо встановити чи застосвується позовна давність у справі. 
06.11.2025 року до суду через електронний суд надійшли додаткові пояснення представника відповідача - "Даяна 2005" адвоката Мальченка Д.В. обгрунтовані наступним.
Позивач, вважаючи, що його право порушено звернувся до суду з його захистом - права користування, щодо земельних ділянок кадастрові номери 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 з основною вимогою - усунення перешкоди у користуванні зазначеними земельними ділянками шляхом зобов`язання ФГ «Даяна 2005» їх у користування Фермерського Господарства « ОСОБА_7 », та похідними вимогами - визнати відсутнім право оренди вказаних земельних ділянок та визнати недійсним договори оренди земельних ділянок укладених між Відповідачами.
Сторона відповідачів (ФГ “Даяна 2005” та ОСОБА_4 ) вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту - основна позовна вимога суперечить способам захисту, які встановлені Законом та судовою практикою, а тому це породжує правову невизначеність. Відповідне обґрунтування викладене у заяві представника від 26.03.2025.
Позивач поєднує два взаємовиключні способи захисту - віндикаційний та негаторний, заявляючи в одній вимозі про усунення перешкод у користування та у зобов`язанні ФГ "Даяна 2005" повернути йому земельні ділянки як попередньому землекористувачу.
Способи захисту прав землекористувача передбачені нормою ч. 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», де вказано, що орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, а також на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.
Нормою вказаної статті передбачено два різних способи захисту прав землекористувача - витребування та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (земельними ділянками). Позивач у підставах позову посилається на вказану норму в позові, але водночас використовує ці способи захисту в одній вимозі.
При цьому, різними ефективними способами захисту в аналогічних випадках є або ж вимога про повернення земельних ділянок позивачу, або ж усунення перешкод у користування земельними ділянками.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Якщо вимога про усунення перешкод - то припускаємо, що земельні ділянки перебувають у володінні позивача, яку він утримує на підставі відповідних документів, але не має можливості використовувати її у господарській діяльності у звязку з перешкодами з боку відповідачів, якщо ж вимога про повернення земельних ділянок - ФГ «Коваленко Т.М.» земельними ділянками не володіє та не використовує, не має відповідного зареєстрованого права проте є титульним володільцем (у даному випадку користувачем). З цього і формуються межі доказування, встановлюються обставини справи, реалізуються процесуальні права сторін.
Заявленння двох суперечливих позовних вимог створює невизначеність при вирішення справи по суті, обрання способів захисту відповідачем, меж доказування в т.ч. і щодо застосування строків позовної давності (при заявлені віндикаційної вимоги строк позовної давності становить 3 роки). Тому, представником відповідачів заявлено про застосування строків позовної давності, але в цілому невизначеність не дає змогу певною мірою захищати свої права.
Віндикаційні та негаторні вимоги є взаємовиключними і не можуть бути заявлені в одному позові. Визначальним критерієм їх розмежування є наявність або відсутність в особи володіння майном на момент звернення з позовом до суду. Про це, неодноразово зазначав Верховний Суд у власних правових позиціях (зокрема Постанова від 16.11.2022 КЦС у справі № 395/520/21.
Також обґрунтовуючи власну позицію, позивач не скористався належними інструментами доказування.
Так, спірна додаткова угода про розірвання договорів оренди від 10.04.2021 містить відтиск печатки позивача. ФГ «Коваленко Т.М.» мало можливість доводити факт того, що кліше нанесеної печатки на угодах про припинення договорів оренди землі з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 не належить печатці позивача, шляхом заявлення клопотання про призначення технічної експертизи документа, самостійного замовлення технічної експертизи документу або ж надання банківських карток де відкритий його рахунок, обов`язок існування яких передбачено п. 3.1., 3.2. розділ ІІІ Постановою НБУ «Про затвердження Правил та порядок відкриття розрахункових рахунків поточних та бюджетних розрахунків №117, тільки таким чином можливо встановити дійсну печатку господарства.
Як вбачається із банківських виписок позивач має дійсний рахунок у АТ КБ “Приватбанк” на сайті банку мається порядок згідно якого обов`язковими є картки зі зразками підписів та печаток.
Позивач доводячи свою позицію, про не укладення угод про припинення договорів оренди землі мав можливість замовити технічну експертизу документу чи заявити під час розгляду справи.
ФГ “Коваленко Т.М.” правом належно встановити справжність печатки на угодах про припинення, не скористалось, обмежившись лише наданням зразка печатки на власному бланку достовірність якого не можливо визначити без залучення спеціальних знань, та порівняти його на інших офіційних документах, а тому повно та всебічно встановити факт фіктивності додаткових угод про розірвання договорів оренди землі є неможливим. Довідка про використання печатки не є належним доказом у даній справі, оскільки створена самим позивачем і відсутні будь-які інші матеріали, які б підтверджували дійсність печатки.
Також сторона позивача наполягає на тому, що саме ОСОБА_4 та ОСОБА_6 подали на реєстрацію спірні додаткові угоди про розірвання договорів оренди від 10.04.2021 та спирається на заяви про проведення державної реєстрації припинення іншого речового права наданих органом реєстрації та інформацією у витягу.
Проте надані заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не містять підпису заявника та відсутні дані у графі номер телефону заявника. Відсутність підпису на заяві не дає змогу ідентифікувати підписувача, підтвердити згоду заявника щодо проведення відповідної реєстраційної дії та цілісність документа.
З витягів які міститься у матеріалах та інших наданих доказів не можливо відслідкувати реєстраційний номер заяви і щодо яких дій проведена реєстрація (на заявах реєстраційний номер відсутній, а орган реєстрації не надав іншої прив`язки до відповідного номеру).
Крім того, вказані докази не є електронними у розумінні ст. 100 ЦПК України., оскільки для електронних документів ідентифікація робиться за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП), який забезпечує унікальний зв`язок між підписантом і змістом документа, запобігаючи змінам після підписання. На думку сторони відповідачів зазначені заяви не є електронним документом у розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» і не є їх паперовими копіями оскільки не завірені належним чином.
Для з`ясування фактів того, чи дійсно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , подавали додаткові угоди державному реєстратору представником відповідачів було заявлено клопотання про витребування від Комишанської сільської ради акт знищення оригіналів реєстраційних справ стосовно припинення права оренди щодо земельних ділянок кадастрові номери 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 та копії квитанцій про сплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації згідно ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Вказаних документів не було надано, при тому, що квитанції про сплату адміністративного збору мають міститись в електронній реєстраційній справі (ч. 1-3 ст. 17 Закону України № 1952-ГУ).
Таким чином в матеріалах справи відсутні прямі докази того, що саме ОСОБА_4 , ОСОБА_6 подали заяви державному реєстратору на припинення договорів оренди землі від 10.04.2021, і саме у них мається додаткова угода про розірвання договорів оренди землі. 
Таким чином, доводи позивача про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ухиляються від проведення експертизи нічим не підтверджено.
Процесуальні дії у справі. 
01 жовтня 2024 року ухвалою судді відкрите провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано у ОСОБА_4 иа ОСОБА_4 оригінальні примірники додаткової угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі від 10.04.2021. Витребувано від ФГ «Даяна 2005» копії договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номероми 5920688200:02:001:0848 та 5920688200:02:002:0322, укладені 06.01.2023 між ФГ та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 72-73).
11 лютого 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача - адвоката Даценка А.М. та представника відповідача ФГ "Даяна 2005" - адвоката Мальченка Д.В. про витребування доказів.   Витребувано із Комишанської сільської ради Охтирського району копії заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та долучених до них документів (реєстраційну справу), які стали підставою для вчинення реєстраційних дій щодо припинення права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848, право оренди земельних ділянок зареєстроване 07.05.2021 за ФГ «Коваленко Т.М." на підставі договору оренди від 10.04.2021; оригінальні примірники заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо реєстрації припинення права оренди земельних ділянок з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 ; оригінальні примірників додаткових угод від 08.06.2021 про дострокове розірвання договорів оренди від 10.04.2021 щодо оренди земельних ділянок з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га та з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га, власниками яких є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Витребувано від ФГ «Коваленко Тетяна Миколаївна»  оригінальні примірників додаткових угод від 08.06.2021 про дострокове розірвання договорів оренди від 10.04.2021 щодо оренди земельних ділянок з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 ( т. 1 а.с. 244-246).
20 жовтня 2025 року ухвалою суду відмовлено представнику відповідачів ФГ «ДАЯНА 2005» та ОСОБА_4 - адвокату Мальченку Д.В. про залучення Комишанської сільської ради до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору ( т. 2 а.с. 137).
20 жовтня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідачів ОСОБА_4 , ФГ "Даяна 2005" - адвоката Мальченка Д.В. про витребування доказів. Витребувано у Комишанській сільській раді Охтирського району належним чином засвідчену копію Акту знищення оригінальних примірників заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 24.06.2021 року щодо реєстрації припинення права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848 ( т. 2 а.с. 142-143).
19 листопада 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника ФГ "Коваленко Т.М." – адвоката Даценка А.М. про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення експертів поставлені питання:
1) Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_7 як Орендаря тією особою, від імені якої він зазначений - ОСОБА_7 , чи іншою особою в копіях додаткових угод від 08.06.2021 про дострокове розірвання договорів оренди землі від 10.04.2021, укладеного між ФГ "Коваленко Т.М." та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 5920688200:02:001:0848 та 5920688200:02:002:0322. Провадження у справі зупинено ( т. 2 а.с. 175-177).
12 грудня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі ( т. 2 а.с. 183).
16 грудня 2025 року ухвалою суду зупинено провадження у справі ( т. 2 а.с. 190).
03 лютого 2026 року ухвалою суду поновлено провадження у справі ( т. 2 а.с. 201).

Позиція сторін у судовому засіданні.
У судовому засіданні предсттавник позивача - Коваленко Т.М. позов підтримала у повному обсязі. Зазначила про те, що 10.04.2021 року відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 особисто приїздили до представника ФГ, де підписали вказані угоди. Проте влітку 2024 року вона із чоловіком дізналися про розірвання договорів оренди від ОСОБА_10 , яка прийшла до них додому і віддала розпечатаний конверт, у якому містилися дві додаткові угоди від 08.06.2021 року в копіях. До цього вони обробляли спірні земельні ділянки.
У судовий засіданнях представник позивача - адвокат Даценко А.М. зазначив про те, що орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, та усунути перешкоди у користуванні нею. 
Тобто твердження представника ФГ "Даяна 2005" про неможливість застосування для захисту своїх прав положень законодавства, що стосуються права власності на земельні ділянки є безпідставними та необґрунтованими. 
ФГ «Коваленко Т.М.» використовувало спірні земельні ділянки та сплачувало орендну плату за них, за 2021- 2023 рік. Відповідачі не спростували того факту, що протягом 2021-2023 років отримували орендну плату та не надали належних доказів її повернення позивачу. 
Посилання відповідачів на копію листа від 31.01.2022 вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки опис вкладення у цінному листі не містить номеру накладної та не розкриває назву листа.
З метою проведення почеркознавчої експертизи ним було направлено адвокатські запити на ім`я відповідачів, які залишені без відповіді.
Ухвалою суду про витребування доказів - оригінальних примірників додаткової угоди від 08.06.2021 про дострокове розірвання договору оренди земельної від 10.04.2021, укладеного між ФГ «Коваленко Т.М.» та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відповідачами не виконана. Враховуючи відсутність оригінального примірника додаткової угоди проведення почеркознавчої експертизи є неможливим.
Твердження відповідачів про відсутність у них оригінального примірника додаткової угоди є суперечливим та неправдивим, оскільки вони зазначають, що підписували три примірники додаткової угоди. Жодних доказів того, що вони не отримували свого примірника не надали. 
Проте, твердження відповідачів про відсутність у них примірника додаткової угоди спростовуються і тим, що право оренди земельних ділянок, зареєстроване за позивачем було припинене саме ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на підставі додаткової угоди. 
Таким чином, дії відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в частині не надання примірника додаткової угоди для проведення почеркознавчої експертизи є ухиленням від участі в експертизі, оскільки без оригіналів додаткової угоди вона неможлива.
Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та заявляє про те, що негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок, а тому строк звернення до суду не порушений.
Відповідач ОСОБА_4 допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала поданий відзив на позов та повідомила, що знайома із родиною ОСОБА_11 , проте договорів оренди вона не укладала. Їй на праві власності належить земельна ділянка у порядку спадкування після смерті батька. Після її переоформлення приблизно у травні-червні 2021 було встановлено, що наявний договір оренди із ФГ "Коваленко", який вона не укладала. У брата склалася така ж ситуація із його земельною ділянкою. Тоді було вирішено розірвати договір із позивачем. Додаткові угоди про розірвання договору оренди вони із братом підписали, проте оригіналів собі не залишили. Після цього вважали питання вирішеним. Проте їй на карту надходили гроші від позивача, які вона не отримувала, а разом із братом повідомили про їх повернення. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 - керуючий ФГ "Коваленко Т.М." зазначив, що має повноваження на укладення договорів від імені господарства. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 весною 2021 року приїжджали до нього у с. Ганнівка Тернівська, де підписували договори оренди зі строком дії на 25 років. Він обробляв вказані земельні ділянки у 2021, 2022, 2023 роках. У 2024 та 2025 вже не обробляв. Надалі, про те, що договори оренди розірвані, вони із дружиною дізналися від ОСОБА_13 , яка принесла їм додому розпакований конверт, у якому був лист ФГ "Даяна 2005" та дві копії додаткових угод про розірвання договору. Це було влітку 2024 року. Конверт не зберігся.
Відповідач ОСОБА_6 до суду жодного разу не з"явився, направив відзив на позов, у якому позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Також направив заяву про розгляд справи без його участі, оскільки він є військовослужбовцем та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв"зку із військовою аргресією рф, перебуваючи у Донецькій області, про що долучив відповідні довідки, а тому не може особисто прибути на розгляд справи ( т. 1 а.с. 172- 174).
У судових засіданнях представник відповідачів ФГ "Даяна 005 " та ОСОБА_4 - адвокат Мальченко Д.В. просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях, оскільки позивачем не доведено, що підписи на додаткових угодах про розірвання договорів оренди від 10.04.2021 йому не належать, а тому його аргументи про відсутність волевиявлення на їх укладення є недоведеними. ФГ “Коваленко Т.М.” мало б довести факт підроблення договору, посилаючись на належні та допустимі докази, що підтверджують цю обставину. Натомість матеріали справи не містить таких доказів, які б свідчили, що додаткові угоди підписані не позивачем, а іншою особою. Зокрема, позивач не надав висновку судово-почеркознавчої експертизи, який би підтверджував заявлені ним позовні вимоги, а наявні в справі докази, не є беззаперечними на спростування чи підтвердження наявності волевиявлення особи. Таким чином позивач не довів відсутність свого волевиявлення на припинення права оренди щодо вказаних земельних ділянок.
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт сектору криміналістичних та психологічних досліджень Сумського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Жуков Г.І., який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за експертною спеціальністю "Дослідження почерку і підписів" підтримав повідомлення повідомлення про неможливість надання висновку експерта № 2280, за матеріалами цивільної справи №573/1917/24, складеного 26.01.2026. Пояснив суду, що копії документів надані на експертизу не містять ті складові рукописних засобів, які досліджує експерт, тому експертиза проводиться лише в межах рукописного документа. Зокрема, у п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮУ від 08.10.1998 № 53/5, визначено, що експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта, крім об`єктів почеркознавчих досліджень.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Відповідачка ОСОБА_4 є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848, загальною площею 3,9725 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 476, видане приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І., право власності зареєстроване 10.04.2021, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57566412 ( т. 1 а.с.108 ). 
Судом встановлено, що відповідач  ОСОБА_6 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322, загальною площею 3,9689 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 478, видане приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І., право власності зареєстроване 10.04.2021, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57566536 ( т. 1 а.с. 113). 
10.04.2021 між ОСОБА_4 та ФГ «Коваленко Т.М.» укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га, право оренди земельної ділянки зареєстроване 07.05.2021, що вбачається із Витягу від 13.05.2021 №256321782 ( т. 1 а.с. 13-17).
08.06.2021 року між ОСОБА_4 та ФГ «Коваленко Т.М.» укладена додаткова угода про дострокове розірвання договору оренди землі від 10.04.2021 року, відповідно до умов якої сторони погодили дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га, право оренди земельної ділянки припинено, що вбачається із Витягу від 29.06.2021 № 263476506 ( т. 1 а.с. 36, т. 2 а.с. 30,33 ).
Також 10.04.2021 між ОСОБА_6 та ФГ «Коваленко Т.М.» був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га, право оренди земельної ділянки зареєстроване 07.05.2021, що вбачається із Витягу від 13.05.2021 №256330588 ( т. 1 а.с. 18-22).
08.06.2021 року між ОСОБА_6 та ФГ «Коваленко Т.М.» укладена додаткова угода про дострокове розірвання договору оренди землі від 10.04.2021 року, відповідно до умов якої сторони погодили дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га, право оренди земельної ділянки припинено, що вбачається із Витягу від 29.06.2021 №263473479 та Витягу від 18.11.2024 № 404117016 ( т. 1 а.с. 37, 186 зворотна сторона, т. 2 а.с. 29, 36 ).
09.06.2021 ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 уклали договір оренди земельної ділянки ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га, право оренди земельної ділянки зареєстроване 29.06.2021, що вбачається із Витягу від 18.11.2024 № 404117016 ( т. 1 а.с. 23-25, 186).
03.11.2022 ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 уклали угоду про розірвання договору оренди від 09.06.2021, відповідно до умов якої сторони погодили дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га, право оренди земельної ділянки припинено, що вбачається із Витягу від 18.11.2024 № 404117016 ( т. 1 а.с. 27-28, 186).
09.06.2021 ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 уклали договір оренди земельної ділянки ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га, право оренди земельної ділянки зареєстроване 29.06.2021, що вбачається із Витягу від 18.11..2024 №404117697 ( т. 1 а.с. 29-33, 187 ).
03.11.2022 ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 уклали угоду про розірвання договору оренди від 09.06.2021, відповідно до умов якої сторони погодили дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689, право оренди земельної ділянки припинено, що вбачається із Витягу від 18.11.2024 № 404117697 ( т. 1 а.с. 34-35, 188).
06.01.2023 між ОСОБА_4 та ФГ “Даяна 2005” укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848 загальною площею 3,9725 га, право оренди земельної ділянки зареєстроване 24.01.2023, внесено запис про інше речове право № 4904766. що вбачається із Витягу від 18.11.2024 № 404117016 ( т. 1 а.с. 38-43, 185-186).
06.01.2023 між ОСОБА_6 та ФГ “Даяна 2005” укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322 загальною площею 3,9689 га, право оренди земельної ділянки зареєстроване 24.01.2023, внесено запис про інше речове право № 49044597, що вбачається із Витягу від 18.11.2024 № 404117697 ( т. 1 а.с. 44-49, 187-188).
Із виписок ФГ "Коваленко Т.М." вбачається, що позивачем перераховувалася орендна плата за 2021 - 2023 рік на рахунок ОСОБА_6 у сумі 12 307,02 грн. та на рахунок ОСОБА_4 у сумі 12 318, 18 грн. ( т. 1 а.с. 50-55).
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 повідомила, що оренду плату вони із братом не отримували, та повідомили позивача про подальший намір її повернення на відповідний рахунок позивача .
30.01.2022 року від відповідача ОСОБА_6 на адресу позивача було спрямовано лист, яким повідомлено позивача про зарахування на його картковий рахунок грошових коштів у сумі 12 318,18 грн. як орендну плату за використання земельної ділянки. Оскільки між сторонами відсутні будь-які договірні відносини, просить позивача надати реквізити для повернення коштів. На підтвердження направлення вказаного листа на ім"я ФГ "Коваленко Т.М." долучає опис вкладень, рекомендоване повідомлення та квитанцію, які підтверджують факт направлення цього листа 31.01.2022 року ( т. 1 а.с. 130-131). 
11.07.2024 року від відповідача - голови ФГ " Даяна 2005" на адресу ФГ "Коваленко Т.М." було спрямовано вимогу про звільнення самовільно захоплених земельних ділянок, яке обґрунтоване тим, що у червні 2024 року ФГ намагалося вжити заходів до обробітку та засіву земельних ділянок загальною площею 11,915 га, розташованих на території Супрунівської сільської ради ( село Ганнівка-Тернівська) Білопільського району. Але, як стало відомо, ці земельні ділянки вже засіяні ФГ "Коваленко Т.М.", що свідчить про вчинення ними незаконних протиправних дій, які виразились у самовільному захопленні земельних ділянок, здійснення перешкод в законній господарській діяльності. Мова йде про земельні ділянки з кадастровими номерами : 5920688200:02:001:0848, площею 3,9725 га; 5920688200:02:002:0322, площею 3,9689 га, 5920688200:02:002:0301, площею 3,9701 га. Таким чином загальна площа самовільно захоплених земельних ділянок ФГ "Коваленко Т.М." складає 11,9115 га. Просять терміново, не пізніше 25 липня 2024 року, звільнити самовільно зайняті земельні ділянки з приведенням їх у придатний до використання стан, шляхом звільнення від посівів кукурудзи, сої та соняшнику. У випадку невиконання вимоги ФГ "Даяна " буде вимушене діяти як законний користувач вказаних земельних ділянок ( том 1 а.с. 214 ).
Із опису вкладення Укрпошти з повідомлення про вручення № 4002108354329 вказаного листа вбачається, що вимога про звільнення була спрямована на адресу позивача на 1 аркуші та отримана особисто позивачем 20.07.2024 в с. Супрунівка ( т. 1 а.с. 210, 210 зворотна сторона ).
26 березня 2025 року на виконання ухвали Білопільського районного суду від 11.02.2025 року із Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області була надана інформація з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо припинення права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5920688200:02:001:0848 та 5920688200:02:002:0322. Зокрема було надано в копіях : дві угоди від 03.11.2022 про розірвання договорів оренди землі від 09.06.2021 року між ФОП " ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ; два акти прийому - передачі земельної ділянки між ФОП " ОСОБА_5 " та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ; два заяви ФОП ОСОБА_5 про реєстрацію припинення права оренди згідно договорів від 09.06.2021 між ним та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ; дві додаткові угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі від 10.04.2021 між ФГ "Коваленко Т.М." та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , два Витяги від 29.06.2021 про реєстрацію припинення права оренди ФГ "Коваленко Т.М." із орендодавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( т. 2 а.с. 14 -21, 28 -37).
13 жовтня 2025 року на виконання ухвали Білопільського районного суду від 11.02.2025 року із Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області були надані : копія заяви ОСОБА_6 № 46404307 від 24.06.2021 (електронна форма) ; копія додаткової угоди від 08.06.2021, укладеної між ОСОБА_6 та ФГ «Коваленко Т.М.»; копія заяви ОСОБА_4 № 46403553 від 24.06.2021 (електронна форма); копія додаткової угоди від 08.06.2021, укладеної між ОСОБА_4 та ФГ «Коваленко Т.М.». 
Щодо надання реєстраційних справ, повідомляють суд, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формах після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості у Державному реєстрі прав та внесення, до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження і зберігається протягом всього часу існування об`єкта. Тобто реєстраційна справа ведеться суб`єктом, який відкрив розділ на об`єкт нерухомого майна. У випадках проведення нотаріусами державної реєстрації речових прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальних дій реєстраційна справа формується в електронній формі. У випадках відкриття розділів на обидві вказані ділянки розділи були відкриті приватним нотаріусом ОСОБА_14 . Таким чином реєстраційні справи не можуть бути надані з причини відсутності паперових справ на зазначені об`єкт нерухомого майна.
Щодо надання копій заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та доданих до них документів, то такі документи містяться в реєстраційній справі в електронній формі та можуть бути надані.
Щодо надання оригінальних примірників заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та оригінальних примірників додаткових угод від 08.06.2021 про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, власниками яких є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, подані заявником для проведення реєстраційних дій в паперовій формі, підлягають поверненню такому заявнику. Заява, подана в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, за результатом проведення реєстраційних дій заявнику не повертаються та зберігаються державним реєстратором, яким проведено реєстраційну дію протягом трьох років. Таким чином оригінальні примірники додаткових угод були повернуті заявникам після проведення реєстраційних дій, а оригінальні примірники заяв відповідно до закону підлягають зберіганню протягом 3-х років. Так як строк зберігання даних заяв пройшов відповідні документи були знищені ( т. 2 а.с. 121-129).
12 листопада 2025 року на виконання листа Білопільського районного суду від 10.11.2025 року із Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області надійшло повідомлення про те, що 24.02.2022 року почалося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України. Охтирщина та с. Комиші зокрема, стали місцем бойових дій в перші ж дні війни. У зв"язку із даними подіями та з метою уникнення потрапляння документів, що містять персональні дані, до рук окупаційних сил, витребувані документи (заяви) були знищені 24.02.2022 року разом із багатьма іншими. Через тяжкі обставини та наявність сил ворога в с. Комиші в той час, акти знищення не складалися ( т. 2 а.с. 165, 170).
Із Повідомлення про неможливість надання висновку експерта № 2280
за матеріалами цивільної справи №573/1917/24, складеного 26.01.2026 судовим експертом Сумського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Жуковим Г.І. вбачається, що пунктом 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями) (далі Інструкція) визначено: «Коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень)».
Згідно з пунктом 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 (зі змінами та доповненнями), для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Для проведення судової почеркознавчої експертизи не надано оригіналів спірних документів (об`єктів дослідження), а саме:
-оригінал додаткової угоди від 08.06.2021 про дострокове розірвання договору оренди землі від 10.04.2021, укладеного між Фермерським господарством «Коваленко Тетяни Миколаївни» та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки загальною площею 3,9725 га з кадастровим номером 5920688200:02:001:0848;
-оригінал додаткової угоди від 08.06.2021 про дострокове розірвання договору оренди землі від 10.04.2021, укладеного між Фермерським господарством «Коваленко Тетяни Миколаївни» та ОСОБА_6 щодо земельної ділянки загальною площею 3,9689 га з кадастровим номером 5920688200:02:002:0322.
У матеріалах цивільної справи наявні лише їх копії.
В ухвалі Білопільського районного суду Сумської області від 19.11.2025 зазначено:
«...Прошу повідомити експертів про можливість чи неможливість проведення вказаної експертизи по копіях документів, оскільки оригінали документів у сторін відсутні. В разі неможливості проведення вказаної експертизи по копіях документів, прошу надати Висновок про неможливість проведення вказаної експертизи».
Зазначеною вище Інструкцією передбачено: «2.2. На експерта покладаються такі обов`язки: ...повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані...».
Керуючись статтею 72 ЦПК України та п.п 1.13, 2.1, 2.2 та 3.5. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, повідомляє про неможливість надання висновку ( т. 2 а.с. 197-198). 
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За приписами ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Відповідно до ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Стаття 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом положень ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 6 ст. 6 Закону України «Про оренду землі».
На час підписання вказаного договору оренди ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. При цьому, у статті 125 ЗК України було визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 
Крім того, ч. 5 п`ятою ст. 126 ЗК України було передбачено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Пунктом «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.13 діючого ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, яка за ст.9Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Ст.1 Протоколу №1 Конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1-2ст. 321 ЦК України).
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Згідно зі ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. 
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Звертаючись до суду із вказаним позовом ФГ «Коваленко Т.М.» зазначає про те, 10.04.2021 господарство уклало договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848, що належать відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а у серпні 2024 дізналось про те, що право користування на вказані земельні ділянки зареєстровано за ФГ “Даяна 2005” згідно договору оренди від 06.01.2023. 
Отримавши інформацію про обставини припинення права оренди, позивач встановив, начебто між ним та відповідачами було уклало додаткові угоди про дострокове розірвання зазначених вище договорів оренди землі, що категорично заперечує і на підставі цього вважає, що земельні ділянки підлягають поверненню у його користування. Крім того, позивачем встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 попередньо вже укладали договори оренди вказаних земельних ділянок з ФОП ОСОБА_5 .
На обгрунтовання своїх доводів, стороною позивача надано до суду копії договорів оренди землі від 10.04.2021, укладені між ним та ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , угоди від 08.06.2021 про розірвання договорів оренди від 10.04.2021, договори оренди землі між відповідачами та ФОП “ ОСОБА_5 », угоди про розірвання договорів оренди ФОП “ ОСОБА_5 » від 03.11.2022, копії договорів оренди землі укладених між відповідачами, інформаційні довідки щодо земельних ділянок, щодо яких виник спір, докази сплати орендної плати, довідки про використання печатки.
За клопотанням позивача із органу реєстрації - Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області було витребувано реєстраційну справу щодо проведення реєстрації припинення права користування земельними ділянками з кадастровими номерами 5920688200:02:002:0322 та 5920688200:02:001:0848.
Під час розгляду справи сторона позивача не визнавала факту укладення та підписання додаткових угод про розірвання договорів оренди від 10.04.2021 між позивачем та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .
Представник позивача зазначив, що відповідачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ухилилися від надання оригіналів додаткових угод про розірвання договорів оренди землі від 10.04.2021 для проведення експертизи.
Натомість відповідачі у відзиві на позов зазначали, що додаткові угоди про розірвання договорів оренди від 10.04.2021 надавалися їм на підпис представником ФГ “Коваленко Т.М.” – ОСОБА_12 та були повернуті господарству, а тому оригінали даних документів у них відсутні.
Позивач долучив копії вказаних додаткових угод про розірвання договорів оренди до позовної заяви та в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що дві копії вказаних угод були отримані ним від ФГ “Даяна 2005” у конверті разом із вимогою про звільнення земельних ділянок. Конверт не зберігся. 
Представник ФГ “Даяна 2005” заперечив щодо надсилання будь-яких додаткових угод до договорів, стороною яких ФГ “Даяна 2005” не було та долучив опис вкладення до цінного листа № 4002108354329 про направлення до позивача вимоги про звільнення земельних ділянок на 1 арк. та отримання вказаної вимоги позивачем 20.07.2024 року.
Сторона позивача долучила до матеріалав позову виписки про перерахування орендної плати відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за 2021-2023 роки.
Представник відповідачів ФГ “Даяна 2005” та ОСОБА_4 посилався на те, що у матеріалах справи міститься звернення відповідачів до позивача про повернення коштів за користування земельними ділянками, сплачених безпідставно як орендна плата. Відповідачі не приймали до виконання жодного договору оренди з позивачем та не підтверджували існування відповідних орендних відносин. 
Висновки суду
За правилами ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».
У статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно із ч.1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.
Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і фізичною особою, юридичною особою (далі - землекористувач).
Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч.1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
У ч. 1 ст. 215 ЦК України, ст. ст. 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
За змістом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини 1 цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Згідно з ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
За змістом ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц вказано, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Перелічені норми процесуального закону означають, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суду належить постановити рішення у справі на користь протилежної сторони, розтлумачивши на її користь усі припущення, що не були доведені позивачем під час розгляду справи. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: проте, доведення підстав позову покладається на позивача, якщо правило про протилежне не міститься у певному законодавчому приписі.
Тягар доказування позивача виникає з моменту пред`явлення позову. На підставі правила про розподіл доказового тягаря формується позиція сторін у справі, надаються і вивчаються докази, а також приймається судове рішення. Відповідно, правило розподілу тягаря доказування організовує весь процес від моменту пред`явлення позову до прийняття судового рішення.
Суд визнає позов необґрунтованим, якщо позивач не доведе зворотного. Відповідач може заперечувати проти позову, в тому числі шляхом заяви про існування обставин, які позивачем не зазначені та які перешкоджають задоволенню позову. 
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України позивачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, що є не достатніми для задоволення позовних вимог. 
Згідно зі ст.ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.
Такий висновок ґрунтується на практиці Європейського Суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), де ЄСПЛ вказав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що наявні у матеріалах справи додаткові угоди підписані не позивачем, а іншою особою. 
Таким чином, суд приходить до висновку що позивач не довів, що підписи на додаткових угодах про розірвання договорів оренди від 10.04.2021 йому не належать, а тому його аргументи про відсутність волевиявлення на їх укладення є недоведеними.
Також у судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підробили додаткові угоди про припинення договорів оренди. 
Суд сприяв стороні позивача у призначенні почеркознавчої експертизи, проте із повідомлення судового експерта було встановлено про неможливість проведення вказаної експертизи за копіями додаткових угод. 
Між тим наявні в справі докази, не є беззаперечними на спростування чи підтвердження наявності волевиявлення позивача. 
Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Фермерського господарства «КОВАЛЕНКО Тетяна Миколаївна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «ДАЯНА 2005» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок та визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок в повному обсязі.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ЦК України, ст. ст. 4-5, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В: 

У задоволенні позову Фермерського господарства «КОВАЛЕНКО Тетяна Миколаївна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фермерського господарства «ДАЯНА 2005» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, визнання відсутнім права оренди земельних ділянок та визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок, відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 05.05.2026.

Суддя