ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області

Справа №477/803/26
Провадження №3/477/399/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року місто Миколаїв
Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною 1 статті 184 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
03 квітня 2026 року о 12-00 год. за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежним чином виконувала батьківські обов`язки передбачені ст.150 СК України ч.2 ст. 8, ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», а саме: встановлено факт перебування дитини ОСОБА_2 у громадському місці, де вона займалася жебракуванням, прохаючи у прохожих грошові кошти. Таким чином, ОСОБА_1 не забезпечила належного виховання догляду та захисту прав і інтересів дитини, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП
ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій зазначила, що з протоколом згодна, свою провину визнає, з донькою провела бесіду. Просила застосувати мінімальне стягнення.
Зі змісту ч.1 ст.184 КУпАП вбачається, що відповідальність за вказаною статтею передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що на батьків покладається обов`язок виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.
Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2026 року серії ВАД № 724579 підтверджується:
- актом обстеження умов проживання №35 від 03.04.2026 року, відповідно до якого встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_1 , за дзвінком ВСЗН Мішково-Погорілівською с/р стало відомо, що донька ОСОБА_2 систематично жебракує, просить у військових купувати цукерки, у разі заборони матері йти гуляти, залишає домівку, тікає, іноді приносить додому хліб, хоча мати кошти не дає. За висновком комісії рекомендовано взяти родину на соціальний супровід, за проханням ОСОБА_1 ,
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.04.2026 року, в яких вона вказує, що після того як дізналась, що донька жебракує, вона провела з нею бесіди, щоб вона не займалась жебракуванням та не брала чужі гроші.
- фотознімками.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність тяжких наслідків, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення не притягувалася, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 245, 251, 280,283-285 КУпАП, -,
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати винуватою ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень (UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          А. А. Саукова