ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"15" червня 2026 р. Cправа № 902/479/26   

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГНЕФТЕПРОДУКТ" (вул. Молодіжна, буд. 6, с-ще Весняне, Миколаївський район, Миколаївська область, 57134) 
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОКС ІНВЕСТ" (вул. Свободи, буд. 81/49, м. Ямпіль, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24500)
про стягнення 22 264,00 грн 
В С Т А Н О В И В :
На розгляд Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява № 13/04-1 від 13.04.2026 (вх. № 528/26 від 13.04.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГНЕФТЕПРОДУКТ" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОКС ІНВЕСТ" про стягнення основного боргу в розмірі 22 264,00 грн.
Правовими підставами звернення до суду позивача із вказаним позовом стало неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки нафтопродуктів № 03/07-25-2 від 03.07.2025 в частині проведення розрахунків за поставлений товар.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2026, вказану позовну заяву розподілено судді Матвійчуку В.В.
Судом за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/479/26 за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання), про що 16.04.2026 була постановлена відповідна ухвала. Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.
Вказана ухвала вручена відповідачу 16.04.2026, що підтверджується довідкою, сформованою в КП "ДСС" про доставку електронного листа, згідно із якою документ був доставлений до електронного кабінету відповідача у зазначену дату.
У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.
За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" бере до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом установлено таке.
03.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮГНЕФТЕПРОДУКТ" (позивач, за Договором - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОКС ІНВЕСТ" (відповідач, за Договором - Покупець) укладено Договір поставки нафтопродуктів № 03/07-25-2, відповідно до умов якого, зокрема пункту 1.1, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (далі за текстом - Товар) на умовах викладених в цьому договорі.
Згідно із п. 2.1 Договору загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого Товару Покупцем протягом всього строку дії Договору.
У пункті 2.2 Договору передбачено, що вартість окремих партій Товару встановлюється Постачальником в залежності від його асортименту та кількості, виходячи з цін, що будуть сформовані у Постачальника на момент отримання заявки від Покупця та фіксується в видатковій накладній при передачі Товару Покупцю у відповідності з розділом 3 цього договору.
Пунктами 3.3 та 3.4 Договору передбачено, що асортимент, кількість та вартість окремих партій Товару визначається у відповідності з накладними на відвантаження партії Товару. У накладних на відвантажену партію Товару відображається назва Товару, кількість кожної одиниці Товару, вартість окремої одиниці Товару та загальна вартість, партії Товару по накладній.
Товар постачається Постачальником протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання 100% попередньої оплати, проведеної у відповідності до п. 4.2 Договору (п. 3.5 Договору).
Відповідно до п. 3.6 Договору у разі досягнутої домовленості щодо поставки Товару без проведення попередньої оплати у відповідності до п. 4.3 поставка відбувається протягом 2 (двох) днів з часу отримання заявки від Покупця.
Положеннями пунктів 3.7 та 3.8 Договору передбачено, що приймання - передача Товару оформлюється шляхом оформлення видаткових накладних на відвантаження ТМЦ, які підписують уповноважені особи представників сторін з передачею Покупцем Постачальнику довіреностей на отримання ТМЦ. Товар вважається переданий Постачальником і прийнятий Покупцем по якості - відповідно до технічних умов і інших нормативно-технічних актів (паспорт, сертифікат заводу-виробника), по кількості – відповідно до товарно-транспортних або накладних документів (накладна та/або акт приймання-передачі).
Згідно із п. 4.1 Договору оплата Товару здійснюється в валюті України – гривні, шляхом перерахування Покупцем коштів на поточний рахунок Продавця на підставі рахунку Продавця, наданого у відповідності з поданою заявкою.
За загальним правилом поставка Товару здійснюється за умови попередньої оплати. Покупець оплачує кожну партію замовленого Товару, згідно заявки на поставку Товару, в розмірі 100% вартості такої партії Товару на підставі рахунку виписаного Постачальником у відповідності із заявленими Покупцем кількістю та асортиментом Товару. Рахунок залишається чинним протягом 2-х банківських днів з дати виписки. Поставка Товару здійснюється, тільки після надходження всієї суми передоплати на рахунок Продавця (п. 4.2 Договору).
Пунктом 4.3 Договору визначено, що за окремою домовленістю між сторонами (усною чи письмовою) Постачальник має право поставити Товар без здійснення Покупцем попередньої оплати, а Покупець в цьому випадку зобов`язаний здійснити оплату такого Товару протягом 7-ми банківських днів від дати поставки Товару.
Відповідно до положень пункту 4.4 Договору прийняттям Товару Покупець узгоджується з його вартістю, відображеною в видатковій накладній та строком оплати, передбаченим п. 4.3 Договору.
Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту фактичної передачі Товару, що підтверджується датою вказаною в документах на відвантаження Товару (товаро-транспортних, видаткових накладних та/або акта приймання-передачі) (п. 4.5 Договору).
Пунктом 9.1 Договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31 грудня 2025 р. Умови цього договору мають однакову зобов`язальну силу для Сторін і можуть бути змінені лише за їх взаємною згодою з обов`язковим оформленням у письмовій формі і підписанням уповноваженими представниками сторін.
Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.
Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки нафтопродуктів № 03/07-25-2 від 03.07.2025 позивач поставив відповідачу товар - паливо дизельне (Євро) на загальну суму 232 029,00 грн, що підтверджується такими видатковими накладними:
№ 1898 від 03.07.2025 на суму 33 110,00 грн;
№ 2281 від 29.07.2025 на суму 59 160,00 грн;
№ 2339 від 02.08.2025 на суму 60 875,00 грн;
№ 2410 від 08.08.2025 на суму 26 620,00 грн;
№ 2600 від 25.08.2025 на суму 52 264,00 грн.
Зазначені видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін із використанням кваліфікованих електронних підписів та скріплені електронними печатками.
Матеріали справи не містять доказів пред`явлення відповідачем будь-яких претензій щодо кількості, якості чи асортименту поставленого товару. Відтак поставлений товар вважається прийнятим відповідачем без зауважень, що свідчить про належне та повне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором поставки нафтопродуктів № 03/07-25-2 від 03.07.2025.
Позивач зазначає, що у відповідача наявна заборгованість у розмірі 22 264,00 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого товару (дизельного палива).
На підтвердження наявності зазначеної заборгованості до матеріалів справи долучено акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.02.2026 по 28.02.2026, підписаний уповноваженими представниками сторін, відповідно до якого станом на 28.02.2026 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОКС ІНВЕСТ" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮГНЕФТЕПРОДУКТ" становить 22 264,00 грн.
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу № 11/05-03 від 05.03.2026, в якій останнього повідомлено про наявність заборгованості та запропоновано у добровільному порядку сплатити заборгованість за поставлений товар у сумі 22 264,00 грн.
Однак зазначена вимога була залишена відповідачем без задоволення, а заборгованість у добровільному порядку не погашена, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений між сторонами Договір поставки нафтопродуктів № 03/07-25-2 від 03.07.2025.
Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтями 13 і 14 Цивільного кодексу України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 Цивільного кодексу України).
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).
Згідно із ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу
Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.
В силу положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, ним в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором не було здійснено остаточної оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 22 264,00 грн.
В силу приписів ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Умовами пунктів 4.2 та 4.3 Договору визначено, що за загальним правилом поставка Товару здійснюється за умови попередньої оплати. Покупець оплачує кожну партію замовленого Товару, згідно заявки на поставку Товару, в розмірі 100% вартості такої партії Товару на підставі рахунку виписаного Постачальником у відповідності із заявленими Покупцем кількістю та асортиментом Товару. Рахунок залишається чинним протягом 2-х банківських днів з дати виписки. Поставка Товару здійснюється, тільки після надходження всієї суми передоплати на рахунок Продавця. За окремою домовленістю між сторонами (усною чи письмовою) Постачальник має право поставити Товар без здійснення Покупцем попередньої оплати, а Покупець в цьому випадку зобов`язаний здійснити оплату такого Товару протягом 7-ми банківських днів від дати поставки Товару.
Оскільки матеріалами справи підтверджується факт поставки позивачем товару без здійснення відповідачем попередньої оплати, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 4.3 Договору щодо строку виконання грошового зобов`язання.
З урахуванням встановлених обставин справи та наявних у матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару настав, однак останнім у визначений Договором строк виконаний не був. Відтак на момент розгляду справи грошове зобов`язання відповідача є простроченим.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 22 264,00 грн обґрунтованими, такими, що підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Водночас, відповідачем не надано належних доказів в спростування доводів позивача та підтверджених матеріалами справи обставин.
Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а тому підлягають до задоволення, з наведених вище мотивів.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на задоволення позовних вимог, а також з урахуванням положень частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", якими передбачено застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають покладенню на відповідача.
Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОКС ІНВЕСТ" (вул. Свободи, буд. 81/49, м. Ямпіль, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24500; код ЄДРПОУ 43980887) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГНЕФТЕПРОДУКТ" (вул. Молодіжна, буд. 6, с-ще Весняне, Миколаївський район, Миколаївська область, 57134; код ЄДРПОУ 41110499) 22 264 грн 00 коп – основного боргу та 2 662 грн 40 коп – витрат зі сплати судового збору.
Примірник повного судового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне рішення складено 15 червня 2026 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:
1 - до справи