УХВАЛА
13 травня 2026 року 
м. Київ
справа №520/22148/25
адміністративне провадження № К/990/19124/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Білоуса О.В.,  Шишова О.О., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2026 у справі № 520/22148/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 
УСТАНОВИВ
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, в серпні 2025 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення №4554/20-40-24-03-05 від 29.07.2025 Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2025; зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Харківській області внести ФОП ОСОБА_1 до Реєстру платників єдиного податку з 01.07.2025.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2026 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 - задоволено, скасовано вищенаведене рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення №4554/20-40-24-03-05 від 29.07.2025 Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з 01.07.2025; зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Харківській області поновити реєстрацію Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в Реєстрі платників єдиного податку з 01.07.2025.
Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. 
До Верховного Суду 28.04.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2026 у справі № 520/22148/25.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина 3 статті 2 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною 6 статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 4 частини 4 статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами статті 257 КАС України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.
Суд першої інстанції, врахувавши вимоги статей 12, 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
За таких обставин, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження п. 1 ч. 4 статті 328 КАС України з посиланням на застосування судом апеляційної інстанції вимог п. 75.1.1. п. 75.1 ст. 75, п.п. 5 пп. 298.2.3 п.298.2 статті 298, п. 299.11 ст. 299 ПК України без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 02.10.2018 року у справі № 820/224/17 та від 01.04.2020 у справі № 640/914/19, а також вчинено посилання на пп. в) п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України з посиланням на те, що дана справа становить значний суспільний інтерес в період дії воєнного стану.
Однак колегія суддів зазначає, що мотивуючи висновок про задоволення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про допущення відповідачем порушення процедури проведення перевірки і її підстав, що призводить до визнання протиправними її результатів та як наслідок, протиправність та скасування рішення від 29.07.2025 №4554-20-40-24-03-05 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01 липня 2025 року. До того ж, суд апеляційної інстанції зобов`язав відповідача внести ФОП ОСОБА_1 до Реєстру платників єдиного податку з 01.07.2025 з посиланням на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Дійшовши вказаних висновків, суд апеляційної інстанції враховував правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 27.05.2025 у справі № 160/27436/23, від 02.07.2025 у справі №380/5471/24, від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, від 26 лютого 2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05 лютого 2019 року у справі №805/206/17-а, від 24 січня 2019 року у справі №813/1346/18, від 05 червня 2018 року у справі №813/4266/17, від 26 червня 2023 року у справі №815/6819/14, від 29.03.2019 у справі № 808/3412/16, від 23.07.2024 по справі № 380/9286/22, від 18.03.2025 у справі №160/21398/24, від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, а також і в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі №520/8836/18.
При цьому скаржником не наведено підстав щодо помилковості врахування судом апеляційної інстанції таких правових позицій Верховного Суду, або необхідності відступу від такої практики Верховного Суду чи спростування подібності правовідносин у справах, а лише зазначено про необхідність врахування інших правових позиції Верховного Суду. 
Тоді, як обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги, оскільки в касаційній скарзі скаржник лише загально зазначив, що справа становить значний суспільних інтерес, без належного обґрунтування вказаної підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2026 у справі № 520/22148/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва О.В. Білоус   О.О. Шишов