Номер провадження: 22-ц/813/6071/26 
Справа № 522/27702/25
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Громіка Р.Д.,
Комлевої О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Биков Дмитро Юрійович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2026 року, ухваленого під головуванням судді Домусчі Л.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

24.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів з 500,00 грн. до 3 000,00 грн.
Позовні вимоги були обгрунтовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Станом на 20.08.2025 року Благодійний фонд (далі – БФ) «Корпорація Монстрів» нараховував ОСОБА_1 в квітні 2025 року та травні 2025 року благодійну допомогу, у тому числі гуманітарну допомогу у розмірі 401,77 грн. та 339,69 грн.
Відповідно до довідки про доходи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі в Одеській області і отримує пенсію за віком у розмірі 3 038,00 грн. щомісячно. 
В 2024 році розмір пенсії ОСОБА_1 складав 2 600,00 грн. та 2 725,00 грн.

Позивач зазначав, що має ряд захворювань, зокрема цукровий діабет, гіпертензивну хворобу серця з (застійною) серцевою недостатністю, гіпертонічну хворобу ІІ стадії, 2 ступеня, ризик 3, атеросклеротичну серцево-судинну хворобу як таку, початкову старечу катаракту. Самостійно на пенсію позивач не має змоги придбати всі необхідні ліки для підтримки свого стану здоров`я, аби воно не погіршувалося. Позивач також потребує тонометра, пульсоксиметра та глюкометра для постійного вимірювання тиску, насичення крові киснем та цукру. Крім того, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, зокрема зору, позивач потребує заміни хрусталика ока. Вартість такої операції становить 27 000,00 грн. на одному оці.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2023 року у справі № 522/15527/22 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання позивача у розмірі 500 грн. з кожного щомісячно, починаючи з 14.11.2022 року і довічно. Однак, даної суми аліментів позивачу не вистачає для забезпечення основних потреб та лікування, а тому він вимушений звернутися до суду з метою збільшення розміру аліментів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2026 року у задоволенні позову біло відмовлено (а.с.49-53). 

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Биков Д.Ю. ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2026 року, ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.58-64).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 25.06.2026 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).
Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд зазначає, що враховуючи недостатню кількість суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду даної справи в строки, передбачені національним законодавством, а також через участь суддів даної колегії суддів в інших цивільних, адміністративних і кримінальних справах, через відключення електроенергії в приміщенні Одеського апеляційного суду, через перебування суддів Сегеди С.М. і Громіка Р.Д. на навчанні в НШСУ, через знаходження судді Громіка Р.Д. в черговій щорічній відпустці,датою ухвалення цього судового рішення є 25.06.2026 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що апеляційне провадження у справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду 03.04.2026 року (а.с.74), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.75).

Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція направлялась відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем їх проживання (а.с.75,77). 
Однак, поштова кореспонденція на вказані адреси повернулася до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с.78-80).
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання.
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Одеським апеляційним судом 12.05.2026 року було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про повідомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про розгляд справи у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи (а.с.81-82), що в сенсі ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням відповідачів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідачів з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів від 04.07.2023 року (а.с.49-53). 

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на нижчевикладені обставини.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Також у Сімейному кодексі України (далі – СК України) визначено, що дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування (ст.172 СК України).
Згідно зі ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.04.2019 № 463/2634/16-ц непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.
Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги беруться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.
Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.10.2018 № 301/160/17).
Також відповідно до ст. 203 СК дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
У виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (ст. 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними (ст. 206 СК).
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК), не є абсолютним. 

З матеріалів справи вбачається наступне.
Позивач є батьком відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пенсіонером за віком та отримує відповідну пенсію.
В 2024 році розмір пенсії ОСОБА_1 складав 2 600 грн. та 2 725 грн., з січня 2024 року по грудень 2024 року позивач отримав пенсію у загальному розмірі 32 450,00 грн. (а.с.11).
Згідно довідки ЦОУ ПФУ в м. Одесі в Одеській області, пенсія ОСОБА_1 за період з березня 2025 року по серпень 2025 року склала 18 228,00 грн. (3 038,00 грн. на місяць) (а.с.10).
Крім того, позивач зазначав, що йому було нарахована у квітні 2025 року та травні 2025 року благодійна, у тому числі гуманітарна допомога у розмірі 401,77 грн. та 339,69 грн.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2023 року у справі № 522/15527/22 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 500 грн. з кожного, щомісячно, починаючи з 14.11.2022 року і довічно (а.с.7-9).
Звертаючись із даним позовом, ОСОБА_1 зазначав, що сума аліментів, яка стягується його на користь є недостатньою для забезпечення його основних потреб та лікування.
ОСОБА_1 вказував, що має ряд захворювань, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.07.2025 року.(а.с.15) зокрема цукровий діабет, гіпертензивну хворобу серця з (застійною) серцевою недостатністю, гіпертонічну хворобу ІІ стадії, 2 ступеня, ризик 3, атеросклеротичну серцево-судинну хворобу як таку, початкову старечу катаракту, та рекомендовано: лікування, зокрема прийом ліків, потребує тонометра, пульсоксиметра та глюкометра для постійного вимірювання тиску, насичення крові киснем та цукру. 
Проте, доказів на підтвердження вказаних доводів (вартості рекомендованих ліків з урахуванням тривалості їх прийому) позивачем надано не було. 
Посилання ОСОБА_1 на те, що він потребує заміни хрусталика ока та така операція коштує 27 000,00 грн. на одному оці, також не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження у суді першої та апеляційної інстанції. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України).

Разом з тим, судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено, що відповідач  ОСОБА_2 не має самостійного доходу та перебуває на утриманні свого чоловіка, а отже не має можливості сплачувати аліменти на утримання батька у більшому розмірі, ніж встановлено рішенням суду від 04.07.2023 року. Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору від 26.01.2026 року за період з листопада 2022 року по грудень 2025 року, що охоплює момент звернення позивача з позовом про стягнення аліментів, у відповідача ОСОБА_2 були відсутні доходи (а.с.39-41).
Також судом першої інстанції було обґрунтовано зазначено, що фінансове становище ОСОБА_3 так само не зазнало жодних покращень, та навіть навпаки - істотно погіршилось: його дохід так само залишається нестабільним, що підтверджується копією Довідки ПФУ від 19.01.2026 року.
Крім того, ОСОБА_3 з 08.07.2025 року перебуває на обліку ПФУ та отримує державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю ІІІ групи. 
Окрім цього встановлено, що на утриманні ОСОБА_3 перебувають дружина ОСОБА_4 та неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.36).

Відповідно до ч. 1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Отже, враховуючи, що позивачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідачів, що є необхідною умовою для збільшення розміру аліментів, встановленого судовим рішенням, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність відмови у позові. 

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції. Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Биков Дмитро Юрійович, залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Судді Одеського апеляційного суду:  С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева