Дата документу 03.06.2026
Справа № 337/976/26
Провадження № 2/334/2383/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Філіпової І. М.,
за участю секретаря Мандик М. О., 
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя у цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту одноосібного утримання неповнолітніх дітей,
ВСТАНОВИВ:
16.03.2026 з Хортицького районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в якій вона просить встановити факт одноосібного утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх матір`ю.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач фактично одноособово утримує своїх неповнолітніх дітей, виконуючи усі батьківські обов`язки, у тому числі забезпечуючи їх матеріально, освітою, медичним обслуговуванням, іншими необхідними потребами. Відповідач є батьком дітей, проте участі у вихованні дітей не приймає. 
Відповідач є колишнім чоловіком позивача, після розірвання шлюбу він виїхав за межі території України та не має наміру повертатися, наразі перебуває у Голландії, має посвідку на тимчасове проживання. 
До останнього часу догляд за дітьми на час відсутності позивача здійснювала мати позивача, ОСОБА_6 , яка неочікувано захворіла та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 під час короткочасної поїздки до Румунії. 
18.05.2026 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву засобами поштового зв`язку, в якому він визнає позов у повному обсязі, підтверджує, що діти мешкають разом з матір`ю, вона самостійно здійснює їх повсякденне утримання, виховання та забезпечення, його участі у повсякденному вихованні немає у зв`язку з перебуванням за межами території України. 
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовом подав.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровану шлюбі, який було розірвано 15.02.2024 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/11300/23. 
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу, 05.04.2025 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 , змінила прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».
Сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. 
Згідно копії акту обстеження умов проживання від 05.02.2026 року, складеного службою у справах дітей Запорізької міської ради по Хортицькому району, за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає ОСОБА_2 та неповнолітні діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дітей, ОСОБА_3 не мешкає з дітьми, перебуває за кордоном з 2020 року. Зі слів матері, батько дітей допомагав фінансово дітям, спілкується з ними та періодично бачиться, мати є єдиним законним представником дітей на території України, інших родичів немає, у батька можливості повернутися в Україну та забрати дітей немає. 
Відповідно до копії довідок з Запорізького колегіуму «Мала гуманітарна академія», ОСОБА_4 є учнем 11-А класу, ОСОБА_5 - учнем 3-А класу, з 05.02.2026 року освітній процес у колегіумі організований у змішаному режимі навчання.
Згідно копії довідки №01-19/40 від 06.02.2026 року, виданої директором Запорізького колегіуму «Мала гуманітарна академія», вихованням ОСОБА_5 займається мати, ОСОБА_2 , батько дитини батьківські збори не відвідує, з класним керівником зв`язок не підтримує. 
Інші докази, суд визнає неналежними. 
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч. 3 ст. 151СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Так, в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що встановлення даного факту необхідно позивачу з метою захисту прав та інтересів дітей, а також своїх прав та інтересів, як матері, що займається вихованням та утриманням дітей самостійно. ОСОБА_2 є військовослужбовцем, на час виконання службових обов`язків діти мешкали разом з її матір`ю ОСОБА_6 . Проте наразі змінилися обставини – матір позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , інших родичів, які б могли здійснювати догляд за дітьми немає. 
Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.91 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова №201/5972/22 від 11.09.2024 року, доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.
Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.
Судом встановлено, що відповідач дійсно на теперішній час перебуває за межами території України, надіслав до суду заяву про визнання позову. Тобто спору між батьками щодо виконання ними батьківських обов`язків немає. 
Проте самі по собі вказані обставини не дають права стверджувати, що позивач одноосібно виховує дітей. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 05.02.2026 року, спеціалістами відділу у справах дітей при опитуванні ОСОБА_2 встановлено, що батько допомагає фінансово, спілкується з ними та періодично бачиться. Тобто, відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей, приймає участь у вихованні дітей з урахуванням окремого віддаленого проживання. 
Враховуючи зазначене та надаючи оцінку поданим позивачем доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що докази у підтвердження факту одноосібного виховання ОСОБА_2 дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є непереконливими та у своїй сукупності недостатніми аби суд дійшов висновку, що батько ОСОБА_10 не приймає участі у вихованні дітей і, як наслідок, позивач здійснює таке виховання одноосібно.
За таких обставин, ураховуючи, що спір між сторонами щодо виконання ними обов`язків з виховання дітей фактично відсутній та факт одноосібного виховання позивачем дітей не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81,141, 258-259, 263-265 ЦПК України, 
ВИРІШИВ:
У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту одноосібного утримання неповнолітніх дітей - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя. 
Проголошення рішення суду 03.06.2026 10 год. 00 хв.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Філіпова І. М.