Справа № 420/13065/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" про  стягнення адміністративно-господарських санкцій, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до акціонерного товариства «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО», в якій позивач просить суд:
- стягнути з акціонерного товариства «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 1 654 070,07 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 5789,28 грн. (Одержувач: ГУК у Херсон.обл./Херсон.р-н/50070000, код 37959517 Банк: Казначейство України, IBAN UA768999980313151230000021451, Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 рік).
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач порушив вимоги ст.19 Закону України від 21.03.1991 р. № 875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" і не забезпечив працевлаштування осіб з інвалідністю згідно з встановленим законом нормативом, тому зобов`язаний сплатити до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю передбачені законом адміністративно господарські санкції. Оскільки суму адміністративно-господарських санкцій відповідач самостійно не сплатив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення сум вказаної заборгованості разом з пенею. 
Ухвалою суду від 01.05.2025 року позовну заяву Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 19918,31 грн. 
14.05.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі від 01.05.2025 року. 
Ухвалою від 15.05.2025 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/13065/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.
30.05.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду акціонерного товариства «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує, що Товариство має створювати норматив у вигляді 4 відсотків робочих місць не від загальної середньооблікової чисельності працівників (всіх працівників підприємства), а лише від тих працівників, які зайняті у непромисловому виробництві. Станом на 22.07.2024 року у Товаристві обліковувалось 2190 працівників. З них 1401 – робітники; 66- службовці. Інші категорії – фахівці, професіонали, керівники складають 723 осіб. Кількість посад, що можуть обійняти особи з інвалідністю – 97 (звіт 3-пн за 2021 рік). В той же час, внаслідок активних бойових дій на території правобережної частини Херсонської області та м. Херсон, кількість працівників, що зайняті на виробництві (загальна кількість працівників, які працюють) (трудові договори не призупинені) складала 364 (16,6% від загальної чисельності). Трудові договори з іншими працівниками – призупинені відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Станом на 29.05.2025 загальна чисельність працівників Товариства становить 2107 осіб, з яких лише 304 (14,4%) виконують свою трудову функцію. Інші працівники, внаслідок бойових дій та неможливості відновлення роботи Товариства у повному обсязі, перебувають на призупиненні трудових відносин. Із осіб, що фактично працювали (фактично виконували свою трудову функцію) у 2024 році – 364 особи, 5 осіб складали особи з інвалідністю. Внаслідок призупинення дії трудових договорів навіть з діючими працівниками набір нових співробітників на території ведення активних бойових дій не здійснюється. У 2025 році фактично працювали 304 особи (14,4%) з загальної кількості осіб станом на 29.05.2025 – 2107 осіб. Із звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік вбачається, що із загальної чисельності штатних одиниць 2418 осіб Товариством, з огляду на позицію Херсонського обласного відділення ФСЗ осіб з інвалідністю, Товариством створено трудових місць для осіб з інвалідністю - 97 (4% від загальної кількості робочих місць), що з огляду на характер роботи Товариства завдає шкоди його виробничій діяльності. Станом на кінець 2021 року по підприємству було зайнято місць особами з інвалідністю – 77 (3,18% від загальної кількості робочих місць або 4,5% від працівників, зайнятих у непромисловому виробництві (70% від загальної чисельності 2418). 24.02.2022 розпочалось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України та 01.03.2022 територія Херсонської області була тимчасово окупована. З 01.04.2022 трудові договори з працівниками Товариства були призупинені. У період часу з 27.06.2022 до 11.11.2022 Товариство було захоплено російськими загарбниками. З моменту деокупації правобережної частини Херсонської області (11.11.2022) дана територія увійшла до зони активних бойових дій і станом на кінець 2024 року безпекова ситуація значно погіршилась. Тобто, навіть у 2023 році ворог намагався нищити об`єкти критичної інфраструктури Херсонщини та логістику на прилеглих до узбережжя територіях, проте з часом ним стало застосовуватись озброєння більш масового ураження (КАБ, ракети), удари стали більш прицільними (в пріоритеті –енергетика). Віднесення територій Херсонської міської територіальної громади та інших деокупованих територій Херсонської області до зони активних бойових дій підтверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Системність обстрілів також підтверджена офіційними звітами Херсонської обласної військової адміністрації, розміщеними на веб-сайті Херсонської ОВА за посиланням: https://khoda.gov.ua/nasl%D1%96dki-vorozhih-obstr%D1%96l%D1%96v/. За означеним посиланням міститься подобова інформація щодо ситуації у Херсонському регіоні. Внаслідок погіршення безпекової ситуації, щоденними намаганнями окупантів просунутись на Придніпровському напрямку, збільшенням кількості атак дронами, застосуванням по території міста Херсона балістичного озброєння, шахідів, постійних та системних обстрілів крупнокаліберною артилерією у 2022, 2023, 2024 роках нових вакансій по Товариству не створювалось. Відновлення нормального режиму роботи за таких умов неможливо.
Також відповідач вказує, що не може забезпечити особам з інвалідністю безпечні та нешкідливі умови праці з незалежних від нього причин, що впливає на бажання осіб працевлаштовуватись на вакантні посади. Так, 21.01.2023 року на підприємстві стався нещасний випадок, пов`язаний із виробництвом, внаслідок якого ОСОБА_1 отримав мінновибухову травму, що спричинило повну травматичну ампутацію правої стопи. 31.03.2023 року внаслідок вибухової травми при виконанні робіт загинули одразу три працівники Товариства – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 05.04.2023 року внаслідок влучання ворожого снаряду у покрівлю будівлі Товариства у приміщенні останнього сталась пожежа. Пошкоджено майно Товариства на орієнтовну суму 555 000 грн. 28.04.2023 року при виконанні службових обов`язків ОСОБА_5 отримав відкриту рану задньої поверхні грудної клітини, травматичний пневмоторакс праворуч. Ушкодження сталися внаслідок вибуху та проведення на території виконання робіт воєнних дій. 03.05.2023 року через артилерійський обстріл при виконанні службових обов`язків загинули ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . 12.05.2023 року внаслідок обстрілу території м.Херсон за місцезнаходженням майна Товариства сталась пожежа, якою знищено майно товариства на орієнтовну суму 2 737 500 грн. 29.05.2023 року близько 10: 00 годин до кол-центру Товариства зателефонувала невідома особа та повідомила працівників про те, що невдовзі територія Товариства буде обстріляна окупантами. Про означений випадок Товариством одразу повідомлено правоохоронні органи. 26.10.2024, приблизно о 01 годині 30 хвилин почався артилерійський обстріл зі сторони окупованої території військами РФ. Внаслідок обстрілу працівнику Товариства ОСОБА_8 завдано важких пошкоджень. 27.10.2024 стався нещасний випадок з працівником Товариства ОСОБА_9 , а саме, внаслідок обстрілу з боку військових формувань РФ на території поряд з дорогою Білозерка – Херсон в селищі Комишани., поруч з будівлею за адресою АДРЕСА_1 , на відстані приблизно 15 -20 метрів від магазину «Везунчик», поряд з повітряною лінією 0,4 кВ «КТП 1125» стався вибух снаряду. Вибуховою хвилею ОСОБА_9 завдано важкі травми. 02.11.2024 року стався нещасний випадок з працівником Товариства ОСОБА_10 , а саме: приблизно о 10 годині 30 хвилин потерпілий йшов до місця постійного проживання, коли почався мінно - артилерійський обстріл зі сторони окупованої території військами РФ. Снаряди вибухнули поряд з потерпілим. Розривом завдано численні поранення. Працівнику Товариства завдано тяжких тілесних ушкоджень. 26.11.2024 стався нещасний випадок з працівником Товариства ОСОБА_11 , а саме: 26.11.2024 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_11 йшов до місця постійного проживання, коли йог наздогнав дрон військ рф. Скинутий вибуховий пристрій розірвався поряд з потерпілим. Розривом завдано численні поранення. Стан – важкий. Тож, Товариство не має можливості відновити діяльність у повному обсязі з незалежних від нього причин (збройна агресія російської федерації) та не може гарантувати безпеку для життя та здоров`я своїх працівників, що у свою чергу впливає на рівень працевлаштування осіб з інвалідністю до Товариства. Виконання нормативу робочих місць для осіб з інвалідністю шляхом примусового працевлаштування осіб з інвалідністю за умови відсутності у них бажання працювати чи відсутності їх у даній місцевості взагалі, на думку відповідача, є не лише абсурдним, а й суперечить Конституційному принципу свободи праці.
Крім того, відповідач зазначає, що АТ "Херсонобленерго" повністю виконало обов`язки, покладені на нього Законом № 875, створило на підприємстві робочі місця для осіб з інвалідністю у кількості 97 місць (звіт 3-пн за 2021 рік) про що інформувало центр зайнятості за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)». У 2022, 2023, 2024 роках змін у кількості створених робочих місць не відбулось, якщо кількість вакансій у порівнянні з минулим періодом не змінилася звіт за формою № 3-ПН роботодавцем до центру зайнятості не подається, а обов`язок відстежувати актуальність вакансій покладено на центр зайнятості.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань акціонерне товариство «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» зареєстроване як юридична особа та здійснює господарську діяльність за наступними видами економічної діяльності: 35.13 Розподілення електроенергії (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 85.32 Професійно-технічна освіта; 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 55.20 Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання; 56.29 Постачання інших готових страв; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 35.12 Передача електроенергії; 35.14 Торгівля електроенергією; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.
Херсонським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю надіслано відповідачу через електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, надісланого АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» слідує, що:
середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 2191 осіб;
середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 49;
норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 88 особа;
фонд оплати праці штатних працівників 92924808,02 грн.;
середня річна заробітна плата штатного працівника 42412,05 грн.;
кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців 39.
За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю Херсонським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю нараховано АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» адміністративно-господарські санкції у розмірі 1654070,07 грн виходячи з розрахунку розміру середньої річної заробітної плати.
За розрахунками позивача розмір суми пені відповідача за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік складає 5 789,28 грн.
Позивачем направлено на адресу відповідача лист від 04.03.2025 року 02-06/29 про необхідність сплатити за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю в 2024 році заборгованості у сумі 1654070,07грн.
Враховуючи відсутність сплати нарахованих відповідачу санкцій та пені за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю за 2025 рік, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями 18 та 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» встановлюється обов`язок підприємств, установ та організацій створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, визначення нормативу таких місць, порядок їх розрахунку, забезпечення умов праці та відповідальність за невиконання цього нормативу.
Частина третя статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (тут і далі - у редакції Закону України від 18 жовтня 2022 року № 2682-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю») визначає, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачено обов`язковий для підприємств, установ та організацій норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, порядок його розрахунку, контроль за виконанням, відповідальність за його недотримання та процедуру інформування і перевірки.
Для забезпечення виконання цих зобов`язань установлюється норматив робочих місць для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників за рік, а для підприємств, де працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (частина перша статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
У межах зазначеного нормативу здійснюється також працевлаштування осіб з інвалідністю внаслідок психічного розладу відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» (частини друга та третя статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).
Виконанням нормативу робочих місць вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним (частина четверта статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).
Виконання нормативу також може здійснюватися через співпрацю з підприємствами чи організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань для координації діяльності, спрямованої на вирішення спільних економічних і соціальних завдань (частина п`ята статті 19 Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).
Таким чином, підприємства, установи, організації та фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Якщо середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 зазначеного Закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю (частина перша статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).
Тобто санкції обчислюються як певна сума за кожне непрацевлаштоване місце в межах нормативу (залежно від розміру середньої заробітної плати).
В обліковій кількості штатних працівників за кожний календарний день враховуються особи, які фактично працювали, а також відсутні на роботі з будь-яких причин, тобто усі працівники, які перебувають у трудових відносинах, незалежно від виду трудового договору (пункт 2.3 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28 вересня 2005 року № 286 (далі - Інструкція № 286), зокрема працівники, які були тимчасово відсутні у зв`язку з виконанням державних або громадських обов`язків (підпункт 2.5.2 пункту 2.5 Інструкції № 286).
Згідно з Інструкцією № 286 працівники, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, включаються до облікової кількості штатних працівників, оскільки вони вважаються тимчасово відсутніми у зв`язку з виконанням державних обов`язків. Підпункт 3.2.2 пункту 3.2 цієї Інструкції визначає, що середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на основі даних про облікову кількість штатних працівників і включає всіх працівників облікового складу, за винятком чітко визначених категорій, таких як працівники, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю, пологами або доглядом за дитиною.
Працівники, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, прямо не згадуються у переліку винятків, що свідчить про їх включення до середньооблікової кількості штатних працівників.
Дані про середньооблікову кількість штатних працівників формуються на основі звітності роботодавців, а Пенсійний фонд України відповідно до частини шоста статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (у редакції, чинній до 21 липня 2023 року) надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю (частина сьома статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування (частина дев`ята статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відповідно до нумерації Закону в редакції, чинній до 21 липня 2023 року).
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку (частина десята статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відповідно до нумерації Закону в редакції, чинній до 21 липня 2023 року).
Частина одинадцята статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (відповідно до нумерації Закону в редакції, чинній до 21 липня 2023 року), визначає, що Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України (частина дванадцята статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відповідно до нумерації Закону в редакції, чинній до 21 липня 2023 року).
Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема шляхом його зарахування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 70 (у редакції, чинній до 09 червня 2023 року), визначає механізм проведення Держпраці, її територіальними органами планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, щодо дотримання ними вимог статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".
Факт невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, встановлений під час такої перевірки, має наслідком вжиття Держпраці заходів щодо притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності (пункт 16 зазначеного Порядку).
Таким чином, перевірки на основі інформації від Пенсійного фонду України, передбачені частинами сьомою та дев`ятою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», є заходом проактивного контролю, який проводить Держпраці для виявлення порушень у дотриманні нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
З 06 листопада 2022 року, з набранням чинності Законом України від 18 жовтня 2022 року України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримав повноваження застосовувати адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю (4 % від середньооблікової чисельності штатних працівників або одне місце для підприємств із 8- 25 працівниками) на основі автоматизованого аналізу даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, без необхідності проведення позапланових перевірок Держпраці.
Автоматизоване виявлення Фондом соціального захисту осіб з інвалідності роботодавців-порушників до 10 березня на основі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності є реактивним заходом контролю, що відбувається після завершення звітного року. За результатами такого заходу Фонд може накласти на роботодавця адміністративно-господарські санкції та пеню відповідно до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 70.
Заходи контролю Держпраці та Фонду у питанні виявлення порушень у дотриманні нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не підміняють один одного - проактивний контроль дає змогу Держпраці оперативно реагувати на потенційні порушення та притягувати посадових осіб до адміністративної відповідальності, а реактивний контроль у випадку встановлення порушення має наслідком для роботодавця сплату відділенню Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суми адміністративно-господарських санкцій та пені, у разі порушення такої сплати санкції.
Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 16 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).
Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону (абзац 1 частини першої статті 20 Закону № 2464-VI).
Закон № 2464-VI встановлює обов`язки платників єдиного внеску (роботодавця), зокрема подання звітності (стаття 6); визначає порядок нарахування та сплати єдиного внеску, що передбачає подання відповідної звітності (стаття 7).
Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України (абзац 3 частини першої статті 20 Закону № 2464-VI), в якому обліковує дані про застрахованих осіб, сплату єдиного внеску та інших цілей соціального страхування (частини друга та третя статті 20 Закону № 2464-VI).
Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (далі - Положення № 10-1), визначає, що:
- Реєстр застрахованих осіб забезпечує накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац 3 пункту 5 Розділу I «Загальні положення»);
- відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі, зокрема, звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України (пункт 3 Розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них»).
Положення про централізований банк даних з проблем інвалідності, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 121, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 квітня 2023 року № 307, що застосовується з 10 березня 2023 року, передбачає, що до центрального банку даних з проблем інвалідності вносяться, зокрема, відомості про створення роботодавцями робочих місць для осіб з інвалідністю, зайнятість та працевлаштування таких осіб, відомості, необхідні для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавцями відповідно до нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, встановленого частиною першою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".
Пункт 2 Порядку обміну інформацією з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 вересня 2021 року № 26-1, у редакції, чинній до 11 грудня 2023 року, визначає щомісячне (не пізніше ніж до 28 числа місяця, наступного за звітним) надання Пенсійним фондом України інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про кількість працевлаштованих осіб з інвалідністю страхувальниками, в яких кількість працюючих перевищує 8 осіб, Міністерству соціальної політики України для внесення до Централізованого банку даних з проблем інвалідності.
Пунктами 4 та 6 Розділу V. «Надання та формування інформації з Реєстру застрахованих осіб» Положення № 10-1 визначається, що інформація з Реєстру застрахованих осіб містить актуальні на дату та час її формування відомості, що обробляються в Реєстрі, або відомості про відсутність інформації за визначеними параметрами пошуку; містить індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3-5 до цього Положення.
Крім того, Законом № 2682 скасовано подання роботодавцем з 01 березня 2023 року звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за формою № 10-ПОІ.
Таким чином, з 06 листопада 2022 року Фонд не проводить власних розрахунків, а покладається на дані автоматизованого аналізу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, які формуються до 10 березня відповідного року зі звітності роботодавця, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю лише виявляє роботодавців-порушників нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю та накладає адміністративно-господарські санкції відповідно до формули обрахунку, передбаченої статтею 20 Закону № 875-XII.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», роботодавець (платник єдиного внеску) зобов`язаний подавати достовірну звітність до Пенсійного фонду України, яка включає відомості про працівників, у тому числі осіб з інвалідністю.
Пункт 3 Розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 10-1 визначає, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Такі дані автоматично потрапляють до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності.
Разом з тим, статтею 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
У зв`язку з цим, суд має перевірити, чи вжив відповідач залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.
Відповідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення", роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію, зокрема, про попит на робочу силу (вакансії).
Відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 цей Порядок визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - відділення Фонду) та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю - базовому центру зайнятості.
Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.
Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.
Отож, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.
На виконання зазначеної вище норми Закону України «Про зайнятість населення», наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 було затверджено Порядок подання форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) (далі - Порядок №316).
В контексті положень Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку №316 (який був чинний до 07.07.2022) на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми №3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником. Разом з тим, періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію.
Наказом Міністерства фінансів України № 827-22 від 12.04.2022 (який набрав чинності 07.07.2022) затверджено новий Порядок подання форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) (далі - Порядок № 827-22) встановлено, що форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Суд вважає за необхідне зазначити, що з 01.01.2013 періодичність подання звітів №3-ПН не була регламентована законом. Тобто, на час спірних правовідносин (у 2024 році) законодавство не встановлювало обов`язку подавати форму №3-ПН щомісячно чи з будь-якою іншою періодичністю. Натомість, існував обов`язок одноразово подавати форму №3-ПН, а саме не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії.
До основних завдань державної служби зайнятості належить сприяння громадянам у підборі підходящої роботи і надання роботодавцям послуг з добору працівників. Таким чином центри зайнятості виконають функцію державного посередника на ринку праці. Рішення щодо прийому на роботу її шукача, навіть і направленого центром зайнятості, приймається роботодавцем. Роботодавець може проводити співбесіди з кандидатами на працевлаштування з метою визначення відповідності їх професійних знань, вмінь та навичок встановленим вимогам. Як висновок такої співбесіди, роботодавець може прийняти рішення про прийом особи на роботу, а може і відмовити у прийомі.
Згідно частини третьої статті 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відмова в укладенні трудового договору особі з інвалідністю з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю.
Суд зазначає, що відповідачем до суду надано звітність про вакантні посади для працевлаштування осіб з інвалідністю за формою 3-НП "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" від 04.01.2021 року, з якої вбачається створення відповідачем необхідної кількості вакантних місць, на які можуть бути працевлаштовані особи з інвалідністю.
Відповідач вказує, що в 2022, 2023, 2024 роках змін у кількості створених робочих місць не відбулось.
Позивачем у свою чергу не надано до суду доказів на підтвердження того, що особи з інвалідністю направлялись до АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» з метою працевлаштування, а також не надано доказів, що відповідачем у 2024 році безпідставно відмовлялось у працевлаштуванні осіб з інвалідністю.
Також суд ураховує, що відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Законом України від 21.04.2022 року № 2212-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Законом України від 22.05.2022 року № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.
Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб.
Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року строком на 90 діб.
Законом України від 07.02.2023 року № 2915-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 року строком на 90 діб.
Законом України від 2.05.2023 року № 3057-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 1.05.2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 року строком на 90 діб.
Законом України від 27.07.2023 року № 3275-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 року строком на 90 діб.
Законом України від 08.11.2023 року № 3429-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 6 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 року строком на 90 діб.
Законом України від 06.02.2024 року № 3564-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженоУказ Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 року строком на 90 діб.
Законом України від 08.05.2024 року № 3684-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"»затвердженоУказ Президента України від 6 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 року строком на 90 діб.
Законом України від 23.07.2024 року № 3891-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 23.07.2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 року строком на 90 діб.
Законом України від 29.10.2024 року № 4024-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 28.10.2024 року № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 року строком на 90 діб.
Відповідач розташований в м. Херсон Херсонської області.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004, територія з 01.05.2023 року Херсонська міська територіальна громада Херсонської області віднесена до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Загальновідомі обставини щодо інтенсивності обстрілів території Херсонської області і зазначення на офіційному рівні того, що територія Херсонська міська територіальна громада Херсонської області з 01.05.2023 року є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси - не можуть не братися до уваги органами державної влади під час здійснення публічно-владних управлінських функцій і судом під час здійснення судочинства.
Указане безумовно потребує врахуванню під час визначення наявності підстав для застосування відповідальності за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Суд також враховує доводи відповідача щодо припинення дії трудових договорів окремих працівників АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО», внаслідок чого кількість працівників, що зайняті на виробництві (загальна кількість працівників, які працюють) складає 364 особи, що внаслідок ракетних обстрілів країни-агресора рф (внаслідок чого були покалічені та загинули працівники відповідача) АТ «ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО» не може гарантувати безпечні умови праці та що внаслідок збройної агресії рф пошкоджено майно товариства.
Суд зазначає, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, не несуть відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо вони розробили необхідні заходи для створення робочих місць, зокрема, створили робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно проінформували відповідні установи, але фактично не працевлаштували особу з інвалідністю з причин незалежних від них: за відсутності осіб з інвалідністю, відмови особи з інвалідністю від працевлаштування, наявності протипоказань за станом здоров`я особи для роботи на відповідній посаді.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.04.2020 у справі № 824/643/18-а, від 21.05.2020 у справі № 520/3919/19.
Ураховуючи викладене, суд уважає позовні вимоги Херсонського обласного відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В даному випадку позивач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись статтями 2, 9 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (пров. інженера Корсакова, 5А, м. Херсон, 73000, код ЄДРПОУ 14125171) до акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" (вул. Пестеля, 5, м. Херсон, 73003, код ЄДРПОУ 05396638) про стягнення адміністративно-господарських санкцій - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.07.2026 року.

Суддя Г. В. Лебедєва