ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 червня 2026 року	Справа №: 695/3963/25	

Номер провадження 3/695/35/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2026 року	м. Золотоноша	

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого-судді Степченка М.Ю., за участю секретарів Бабенко К.Д., Землянухіної Є.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
30.08.2025 об 11-15 год. в с. Благодатне, траса Н16 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка ходьба. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.
У судовому засіданні 26.02.2026 ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що напередодні їй зателефонувала дружина побратима її чоловіка і сказала, що скоріше за все їхні чоловіки загинули. В неї в п`ятницю почалась депресія. Всю ніч вона не спала. Зранку поїхала на базар в Черкаси. Оскільки базар був поганий, то вона склалась і поїхала додому по дамбі. Коли їхала, то почала плакати і вирішила зупинитися за блокпостом та зателефонувати, щоб її приїхали забрали. Поки вона сиділа чекала, то згадала, що її клієнтка пригостила домашнім вином. Вона випила і її розморило, тому вона продовжила сидіти далі. Потім до неї підійшли працівники поліції, подивились на неї, сказали, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і забрали в неї права. Вона намагалась пояснити обставини, але її не дуже слухали. Підбіг працівник поліції, запропонував дихати, а вона відмовилась, бо не пила, коли їхала. Коли приїхав її кум, то йому працівник поліції сказав, що на неї надходили дзвінки, що вона нерівно їхала по дорозі. В подальшому ОСОБА_1 в судові засідання не з`являлась.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1  – адвокат Максименко Ю.П. вказала, що в діях її підзахисної відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначила, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки на відео з бодікамер вбачається, що працівник поліції вже підходить до автомобіля, який стоїть припаркований. Тому її довірителька правомірно відмовилась від проходження освідування, оскільки вона не керувала транспортним засобом. Також захисник указала, що направлення, наявне в матеріалах справи, складене з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в ньому не вказано, які ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у водійки. 
За клопотанням захисника постановою суду від 26.11.2025 було залучено прокурора до участі в справі про адміністративне правопорушення. 
Листом від 11.12.2025 Золотоніською окружною прокуратурою було повідомлено, що участь прокурора під час розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачена лише у випадках, коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу на адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (ч.5 ст.7 КУпАП). Кодексом України про адміністративні правопорушення визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, участь прокурора у розгляді яких є обов`язковою, і справи за ст. 130 КУпАП до цього переліку не входять (ч. 2 ст. 250 КУпАП). Також у листі зазначено про відсутність підстав для участі прокурора в справі про адміністративне правопорушення №695/3963/25.
Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вислухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За ч.1 ст. 266 КУпАП правовою підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у співробітників поліції, що водій перебуває у стані сп`яніння.
Крім того, за ч. 5 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9 (а) ПДР).
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.п.6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У судовому засіданні був оглянутий відеозапис, приєднаний до матеріалів справи, де зафіксовано, що коли працівник поліції підійшов до автомобіля, в якому за кермом перебувала ОСОБА_1 , то вона його запитала, чому він її зупинив. У подальшому працівник поліції повідомив, що вбачає в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (які були ним озвучені) та запропонував їй пройти освідування за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі, на що остання відмовилась. В подальшому протягом всього спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 їй неодноразово пропонували пройти освідування, на що вона також відмовлялась та з`ясовувала в працівників поліції, чому її зупинили. 
Отже, факт керування транспортним засобом фактично підтверджений ОСОБА_1 , що вбачається з дослідженого відеозапису.
Матеріалами справи встановлено, що працівник поліції, маючи підозру того, що водій перебуває в стані сп`яніння, мав правову підставу для проведення огляду водія на стан сп`яніння. 
Суд визнає доведеним факт відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджено відеозаписом. 
При розгляді даної справи, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд також ураховує, що згідно з законодавством України вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП становить суспільну небезпеку та є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем небезпеки, яка може бути завдана вказаним діянням.
Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), суд приходить до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Її вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №438434 від 30.08.2025 р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, рапортом, відеозаписом.
Суд критично оцінює показання ОСОБА_1 та сприймає їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, так як вони є суперечливими і спростовуються фактами, зафіксованима на бодікамеру працівників поліції. 
Також захисником було подане письмове клопотання про визнання доданих до адміністративної справи відеозаписів недопустимими та недостовірними, в якому зазначено, що поліцейські повинні вмикати портативний відеореєстратор з моменту початку виконання своїх службових повноважень і відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Наявний в матеріалах справи відеозапис є не безперервним та не відображає всієї повноти події, а саме відсутня фіксація руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . 
Суд не погоджується з доводами захисника про те, що відеозаписи є недопустимими і недостовірними, оскільки вказані записи надані уповноваженою особою до матеріалів справи, містять інформацію про обставини події, ознак підробки відеозаписів не вбачається і стороною захисту не надано доказів на підтвердження зворотнього. Враховуючи вище викладене, суд не вбачає підстав для визнання відеозаписів є недопустимими і недостовірними.
Незазначення працівником поліції в направленні на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння ознак алкогольного сп`яніння суд не вважає суттєвим порушенням, яке може вплинути на доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, .
Інші доводи захисника не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім для ОСОБА_1  буде адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судом при ухваленні постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 605,60 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6 ЄКПЛ, 247, 283, 284, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Реквізити для сплати штрафу: Код одержувача: 37930566, Отримувач: ГУК у Черк.обл./Черк. обл/21081300, Рахунок: UA918999980313030149000023001, Код платежу: 21081300, Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню з правопорушника в примусовому порядку в подвійному розмірі, відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Повний текст постанови оголошено 30 червня 2026 року.

Суддя М.Ю. Степченко