Справа № 369/4478/26
Провадження № 2/369/10418/26
РІШЕННЯ
Іменем України

11.05.2026 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді    Дубас Т.В.,
при секретарі     Рожковій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , що зареєстрований 20 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя, про що зроблено актовий запис № 338 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сімейні стосунки між ними припинені, вона разом з дитиною виїхала за кордон та проживає там з 13.08.2022 до теперішнього часу. Спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим.
Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей: малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2026 року у справі відкрито позовне провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14:00 год 06.04.2026 року. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на подання відзиву та заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання відповідач не з`явився, відомості про його належне повідомлення про дату, час та місце судового розгляду справи до суду не надходило.
У зв`язку з чим, судовий розгляд справи було відкладено до 12:30 год. 11.05.2026 року, задля повторного повідомлення та виклику відповідача у судове засідання.
13.04.2026 року за вх. № 20602 від відповідача ОСОБА_2 до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, відповідач позовні вимоги позивача визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 20.05.2005у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 338. При цьому, відповідач разом із відзивом подав до суду клопотання про проведення судового розгляду справи за його відсутності (вх. № 20603 від 13.04.2026).
Аналогічний відзив відповідача з клопотання про розгляд справи за його відсутності надійшов до суду і 21.04.2026 року за вх. № 22618.
Крім того, 11.05.2026 року за вх. № 27573 від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кравченка А.М. до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, де також вказано, що позивач позов підтримує та просить його задовольнити.
У судове засідання сторони не з`явилася. До суду від позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, незважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Під час судового розгляду, судом встановлено, що 20.05.2005 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя зроблено актовий запис № 338 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , копія якого наявна у матеріалах справи.
Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей: 
малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 31 березня 2022 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 87;
повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 15 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2144;
та повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 06 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві,актовий запис № 2884.
Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо.
Правом на надання строку на примирення сторони не виявили бажання скористатися.
Сім`ю зберегти неможливо.
За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Крім того, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».
Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».
Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
З врахуванням того, що жоден з подружжя не виявив бажання примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
При цьому, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК).
Крім того, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.
При цьому, відповідач визнав позов про що зазначено в відзиві поданому до суду відповідачем 13.04.2026 року (вх. № 20602) та 21.04.2026 року (вх. № 22618).
У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, позивачу слід повернути з державного бюджету судовий збір у сумі 665 грн 60 коп. 
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 665 грн 60 коп. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , який зареєстрований 20 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя, про що зроблено актовий запис № 338 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5 – розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України, 50 відсотків судового збору сплаченого за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного суду Київської області у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп., за квитанцією № 0066-3468-3335-5015 від 05.03.2026 року в АТ «ТАСКОМБАНК».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 02.06.2026 року.
Інформація про позивача:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя         Тетяна ДУБАС