ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/9506/26
провадження № 3-зв/753/2/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В. розглянувши в судовому засіданні заяву судді Дарницького районного суду м. Києва Бондаренко Марини Сергіївни про самовідвід від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаного судового провадження визначено суддю Бондаренко М.С., яка завила самовідвід у вккзаній справі.
Заява про самовідвід мотивована наступним.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2026 року серії ЕПР1 № 640711, водій ОСОБА_1 10 лютого 2026 року, керуючи автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Із матеріалів адміністративної справи встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року, ухваленою під головуванням судді Бондаренко М.С., розглядалася справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, за результатами розгляду якої провадження у справі було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
При цьому обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені у постанові суду від 26 лютого 2026 року, є тотожними обставинам, наведеним у протоколі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 .
З огляду на те, що суддею Бондаренко М.С. під час попереднього розгляду справи вже було надано оцінку фактичним обставинам події, що мала місце 10 лютого 2026 року, у стороннього об`єктивного спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви щодо її неупередженості під час розгляду цієї справи.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини свого неприбуття суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Розглянувши заяву щодо самовідводу та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді (самовідвід) і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід) та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 р. «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Принцип неупередженості відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає: Неупередженість судді є необхідною умовою для належного виконання ним або нею своїх обов`язків. Вона виявляється не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Пункт 2.5 вищезазначених принципів вказує на те, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього або неї не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Слід зазначити, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді (самовідвід) і відповідно, не передбачають порядку розгляду відповідних заяв. Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами встановленими КПК України.
У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.
Згідно частини 1 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.
Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи та заяви про самовідвід, суддя Бондаренко М.С. раніше, здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення, щодо тих самих фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 лютого 2026 року.
Так, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року суддею Бондаренко М.С. було закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
При цьому у зазначеній постанові суддею було надано оцінку обставинам дорожньо-транспортної пригоди, зокрема встановлено, що автомобіль «Ford» мав достатньо простору праворуч у межах своєї смуги руху, однак рухався ближче до середини проїзної частини. Водночас зазначено про наявність порушень також з боку іншого учасника дорожнього руху - водія ОСОБА_1 , який мав можливість рухатися правіше у межах своєї смуги.
Таким чином, за результатами розгляду попередньої справи суддею вже було надано правову оцінку фактичним обставинам зазначеної дорожньо-транспортної пригоди і навіть висловлено позицію щодо дій водія ОСОБА_1 , що може викликати сумніви у неупередженості судді при розгляді справи відносно ОСОБА_1 .
За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді Бондаренко М.С. від участі у розгляді справи № 753/9506/26 за адміністративним матеріалом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є вмотивованою, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
З урахування вищевикладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», стст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 268, 271 КУпАП України,
ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва Бондаренко Марини Сергіївни - задовольнити.
Відвести суддю Дарницького районного суду м. Києва Бондаренко Марину Сергіївну від участі у розгляді справи №753/9506/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
Матеріали адміністративної справи відносно  ОСОБА_1  про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 (справа №753/9506/26) передати до канцелярії Дарницького районного суду м. Києва для подальшого розподілу.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: